УХВАЛА
05 січня 2024 року 
м. Київ
справа № 752/18272/18
провадження № 61-13536ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2023 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строку для усунення недоліків щодо подання нової редакції касаційної скарги, в якій зазначити в чому полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з вказівкою на випадки, передбачені статтею 389 ЦПК України; сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Копію ухвали Верховного Суду від 25 вересня 2023 року направлено заявнику двічі за адресами, зазначеними ним у касаційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .
Проте, вказані поштові відправлення повернулися до Верховного Суду без вручення адресату (заявнику) із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Інформація від ОСОБА_3 про зміну адреси місця проживання (перебування, знаходження) чи адреси, на яку йому слід направляти повідомлення щодо розгляду його скарги, до суду не надходила.
Ініціювавши судовий розгляд справи, заявник насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.
Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З часу подання у вересні 2023 року касаційної скарги, ОСОБА_1 ініційованим ним провадженням (скаргою) не цікавився, заяв, клопотань до Верховного Суду не подавав.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 25 вересня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року вважати неподаною і повернути заявнику.
Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                         Н. Ю. Сакара