УХВАЛА
05 січня 2024 року                                                        
м. Київ
справа № 376/918/23
провадження № 61-17898ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Супруна Ігоря Ігоревича, на постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до подачі позовної заяви,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, поданої до подачі позовної заяви.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Заборонено ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вести на земельній ділянці, кадастровий номер 3224010100:01:057:0085 підготовчі та будівельні роботи а також використовувати цю земельну ділянку для отримання доступу на територію земельних ділянок кадастрові номери: 3224010100:01:057:0080, 3224010100:01:057:0079, з метою проведення на цих ділянках підготовчих та будівельних робіт, а також заборонено проведення підготовчих та будівельних робіт на частині земельних ділянок кадастрові номери: 3224010100:01:057:0080, 3224010100:01:057:0079 , а саме на смузі землі шириною 1 метр уздовж межі суміжної земельної ділянки, кадастровий номер 3224010100:01:057:0085.
Постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року скасовано, ухвалено нове судвое ришення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
У грудні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Супруна І. І., на постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року.
Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки подана до Верховного Суду 14 грудня 2023 року.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, в якому заявниця вказує, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного судового рішення отримано 27 листопада 2023 року засобами електронного зв`язку.
Зважаючи на те, що у касаційній скарзі містяться докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, вважаю за можливе його поновити.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, а ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року залишити в силі.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, суд апеляційної інстанції не врахував, що застосований захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки ризики не забезпечення позову переважають, у цьому випадку, над ризиками, пов`язаними із застосованими судом першої інстанції, заходами забезпечення позову; не враховано висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 826/12543/16, від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 344/4319/16-а, від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22, від 24 травня 2023 року у справі № 726/695/21.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Супруна Ігоря Ігоревича, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Сквирського районного суду Київської області цивільну справу № 376/918/23 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до подачі позовної заяви.
Надіслати учасникам справи копії скарги та цієї ухвали, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 05 лютого 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                       Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян