КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
справа № 755/17472/21                                                Головуючий у 1 інстанції: Гаврилова О.В.

провадження №22-ц/824/5710/2024                                            Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
29 січня 2024 року                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Кулікової С.В., Сушко Л.П.,
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Протек Солюшнз Плюс» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Протек Солюшнз Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,-
 
в с т а н о в и в :
 
У жовтні 2021 року позивач ТОВ «Протек Солюшнз Плюс» звернувся до суду іззазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Протек Солюшнз Плюс» заборгованість за договором у розмірі 115 900 грн.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 30 липня 2021 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу №010721/1, за умовами якого відповідачу був проданий товар на загальну суму 115 900 грн, і останній був зобов`язаний оплатити товар протягом 15 робочих днів з дати підписання договору, але не пізніше ніж до 13 серпня 2021 року. 
Вказував, що відповідно до підписаної видаткової накладної від 30 липня 2021 року №00004124 відповідач прийняв товар без зауважень. 
Разом з тим, представник позивача зазначав, що після отримання товару відповідач перестав виходити на зв`язок, а менеджеру компанії повідомив, що відмовляється оплачувати товар, оскільки в нього немає грошей. 
Тому,вважав, що така поведінка відповідача порушує умови договору, у зв`язку з чим позивач звернуся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості примусово.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «Протек Солюшнз Плюс» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позову.
В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов висновку, що оскільки згідно умов договору, а саме, п.4.2, договору, розрахунки за цим договором здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок продавця, то належним та допустимим доказом не здійснення відповідачем оплати за договором, мала б бути виписка за поточним рахунком продавця (ТОВ «Протек Солюшнз Плюс») за період з дати підписання договору - 30 липня 2021 року до визначеної п.4.3. дати - 13 серпня 2021 року, проте така виписка стороною позивача до суду не була подана.
Отже, посилання представника ТОВ «Протек Солюшнз Плюс» - адвоката Харчука В.І. щодо несплати відповідачем коштів після отримання товару не підтверджено доказами в розумінні статей 76-80 ЦПК України.
При цьому, суд вважав, що зміст п.5.1. договору передбачає, що поставка товару здійснюється після отримання 100% вартості від товару, тобто 115 900 грн, а погодження сторонами додаткових умов щодо післяплати за товар матеріали справи не містять.
Такі висновки суду вважає незаконними та такими, що не грунтуються на умовах договору, а також вимогах процесуального закону, які встановлюють порядок доказування.
Крім того, суд не був неупередженим під час розгляду цієї справи.
Вказував, що відповідач як покупець зобов`язаний виконати свій обов`язок покупця - оплатити за товар, оскільки перша сторона (продавець) виконала свій обов`язок щодо поставки товару, а відповідач як покупець прийняв цей товар без зауважень щодо кількості та якості.
Також зазначав, що як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2021 року - відповідачу ОСОБА_2 було надіслано копію позовної заяви, а 08.03.2022 року він отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі.
Отже, ОСОБА_3 як відповідач, був повністю поінформований про наявність судової справи у суді, про зміст та характер позовних вимог, які до нього пред`явлені, грошовий розмір цих вимог.
Йому роз`яснено право подати відзив із обґрунтуванням своїх заперечень проти позову, а також докази на підтвердження цих заперечень.
Вважає, що відповідач не був позбавлений права довести в суді, що ним здійснено факт оплати за договором у повному обсязі і ним повністю виконані умови Договору, тим більше справа розглядалася у суді більше півтора року.
Отже, саме відповідач згідно ч.4 ст.12 ЦПК України несе ризик настання наслідків нездійснення ним процесуальних дій, в даному випадку - наслідки не подання відзиву із доказами.
В порушення вищевказаних вимог процесуального закону, суд:
- необгрунтовано переклав на продавця обов`язок доказування факту виконання свого обов`язку покупцем (оплатити за товар) при тому, що продавець доказав в суді факт виконання своїх зобов`язань (факт передати товару покупцю);
- порушив вимоги змагальності судового процесу, оскільки по суті звільнив відповідача від обов`язку доказування, чим став на його сторону, що свідчить про упереджений підхід суду до оцінки доказів та розгляду справи в цілому.
Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно з  ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України  суд апеляційної  інстанції переглядає  справу за  наявними в ній і  додатково поданими  доказами та  перевіряє законність  і обґрунтованість  рішення суду  першої інстанції  в межах доводів та  вимог апеляційної  скарги.  Суд апеляційної  інстанції досліджує  докази,  що стосуються  фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій  публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). 
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. 
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що посилання представника ТОВ «Протек Солюшнз Плюс» - адвоката Харчука В.І. щодо несплати відповідачем коштів після отримання товару не підтверджено доказами, в розумінні статей 76-80 ЦПК України. При цьому, зміст п. 5.1. договору передбачає, що поставка товару здійснюється після отримання 100% вартості від товару, тобто 115 900,00 грн, а погодження сторонами додаткових умов щодо післяплати за товар матеріали справи не містять.
Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної  інстанції за  результатами розгляду  апеляційної скарги  має право:  скасувати судове рішення повністю  або частково  і ухвалити  у відповідній частині нове  рішення або змінити рішення.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як зазначено у ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст. 629 ЦК України).
Судом встановлено, що 30 липня 2021 року між ТОВ «Протек Солюшнз Плюс» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу №40721/1 (далі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товари медичного призначення (рукавички) у кількості відповідно до специфікації (додаток №1 до даного договору), що є невід`ємною частиною даного договору. (а.с.7-10)
Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України).
За ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).
Згідно з п.3.1. договору загальна вартість товару за даним договором визначається у гривнях і становить 115 900 грн. Загальна вартість товару включає вартість товару відповідно до специфікації вказаному в додатку №1 до даного договору.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
 
Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. (ч.1 ст.693 ЦК України)
Згідно умов договору, оплата покупцем здійснюється наступним чином: 115 900 грн (100% від вартості товару, визначеної у п.3.1, протягом 15 робочих днів з дати підписання даного договору, але не пізніше ніж до 13 серпня 2021 року (п. 4.3 договору).
Розрахунки за цим договором здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок продавця. Датою здійснення оплати з боку покупця за даним договором вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок продавця (п. 4.2., 4.4. договору).
Разом з тим, продавець зобов`язався поставити товар згідно сертифікації, що є невід`ємною частиною даного договору, протягом 3-5 робочих днів з дня отримання від 
115 900 грн (100% від вартості товару, визначеної у п.3.1) відповідно до п.4.2 договору. (п. 5.1. договору).
Відповідно до видаткової накладної №00004124 від 30 липня 2021 року, ТОВ «Протек Солюшнз Плюс» поставило ОСОБА_1 , на підставі рахунку Пр001413 від 30 липня 2021 року, товар (рукавички) на суду 115 900,00 грн. (а.с.11)
Підписанням цієї накладної покупець підтверджує той факт, що разом з товаром отримав від продавця повний пакет документів (рахунок-фактуру, документ, що підтверджує якість товару (сертифікат або паспорт), інструкцію користувача тощо).
За ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України)
Згідно з частинами 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно вимог статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначав, що згідно п.4.2. договору, за яким розрахунки за цим договором здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок продавця, то належним та допустимим доказом нездійснення відповідачем оплати за договором, мала б бути виписка за поточним рахунком продавця (ТОВ «Протек Солюшнз Плюс») за період з дати підписання договору - 30 липня 2021 року до визначеної п.4.3. дати - 13 серпня 2021 року, проте така виписка стороною позивача до суду подана не була.
Отже, посилання представника ТОВ «Протек Солюшнз Плюс» - адвоката Харчука В.І. щодо несплати відповідачем коштів після отримання товару не підтверджено доказами в розумінні статей 76-80 ЦПК України.
При цьому, зміст п. 5.1. договору передбачає, що поставка товару здійснюється після отримання 100% вартості від товару, тобто 115 900,00 грн, а погодження сторонами додаткових умов щодо післяплати за товар матеріали справи не містять. 
Проте, такі висновки суду є незаконними та такими, що не грунтуються на умовах договору, а також вимогах процесуального закону, які встановлюють порядок доказування. 
Так, судом було встановлено, що між сторонами 21 липня 2021 року укладено договір купівлі-продажу №40721/1, відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товари медичного призначення (рукавички) у кількості відповідно до специфікації (додаток №1 до даного договору), що є невід`ємною частиною даного договору.
Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Отже, продавцю за договором купівлі-продажу належить обов`язок передати товар, а покупцю - прийняти його та оплатити певну грошову суму, яка вказана у договорі і вартістю цього товару.
Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Отже, вимоги ст. 692 ЦК України покладають на покупця обов`язок невідкладно (що у юридичній практиці тлумачиться як не пізніше наступного дня), оплатити за товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Натомість, договором можуть встановлюватися умови оплати по іншому.
З укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу від 21.07.2021 року №40721/1 вбачається, що умови оплати за товар врегульовані розділом 6 «Порядок здійснення оплати», відповідно до пункту 4.3. якого встановлено, що оплата покупцем здійснюється наступним чином: 115 900,00 гривень (100% від вартості Товару) - протягом 15 робочих днів з дати підписання цього Договору, але не пізніше ніж до 13.08.2021 р.
В той же час, згідно пункту 5.1. Договору передбачено, що Продавець зобов`язаний поставити Товар протягом 3-5 робочих днів з дня отримання попередньої оплати у розмірі 115 900,00 грн.
Вказані пункти не суперечать один одному, оскільки пункт 5.1. Договору передбачає поставку на умовах попередньої оплати, а пункт 4.3. - строки, в межах яких така попередня оплата мала бути здійснена.
За ч.1 ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Такий строк договором встановлений - не пізніше 13.08.2021 року.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.693 ЦК України у разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу (положення про зустрічне виконання).
За частиною 4 ст.538 ЦК України якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.
Отже, виходячи із наведених норм права, відповідач як покупець зобов`язаний виконати свій обов`язок покупця - оплатити за товар, оскільки перша сторона (продавець) виконала свій обов`язок щодо поставки товару, а відповідач як покупець прийняв цей товар без зауважень щодо кількості та якості. 
Відповідно до пункту 4 ч.3 ст.2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.
За ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 3 ст.13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За ст.174 ЦПК України однією із заяв по суті справи є відзив.
Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (п.п. 7,8 ч.3 ст.178 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2021 року відповідачу ОСОБА_2 було надіслано копію позовної заяви, а 08.03.2022 року останній отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі.
Отже, ОСОБА_3 як відповідач, був повністю поінформований про наявність справи у суді, про зміст та характер позовних вимог, які до нього пред`явлені, грошовий розмір цих вимог.
Йому роз`яснено право подати відзив із обґрунтуванням своїх заперечень проти позову, а також докази на підтвердження цих заперечень.
Відповідач не був позбавлений права довести в суді, що ним здійснено факт оплати за договором у повному обсязі і ним повністю виконані умови Договору, тим більше справа розглядалася у суді більше півтора року.
Отже, саме відповідач, згідно ч.4 ст.12 ЦПК України несе ризик настання наслідків нездійснення ним процесуальних дій, в даному випадку - наслідки не подання відзиву із доказами.
В порушення вищевказаних вимог процесуального закону, суд:
- необгрунтовано переклав на продавця обов`язок доказування факту виконання свого обов`язку покупцем (оплатити за товар) при тому, що продавець доказав в суді факт виконання своїх зобов`язань (факт передати товару покупцю);
- порушив вимоги змагальності судового процесу, оскільки по суті звільнив відповідача від обов`язку доказування, чим став на його сторону, що свідчить про упереджений підхід суду до оцінки доказів та розгляду справи в цілому.
Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення вимог.
Також, в порядку ст. 141 ЦПК України слід здійснити розподіл судових витрат.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384  ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Протек Солюшнз Плюс» задовольнити.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Протек Солюшнз Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Протек Солюшнз Плюс» (код ЄДРПОУ 42842313) заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 115 900 грн (сто п`ятнадцять тисяч дев'ятсот гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Протек Солюшнз Плюс» (код ЄДРПОУ 42842313) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 270 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:                                     

Судді: