ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
21 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/3485/23	
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою  Запорізької міської ради на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2023 року в адміністративній справі №280/3485/23 за позовом   ОСОБА_1 та ОСОБА_2  до  Запорізької міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: Комунальне некомерційне підприємство “Міська лікарня №10” Запорізької міської ради  про визнання протиправним та скасування рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року в адміністративній справі №280/3485/23 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької міської ради від 07 грудня 2022 року № 46 "Про реорганізацію юридичної особи – Комунального некомерційного підприємства “Міська лікарня №10” Запорізької міської ради   Комунальне некомерційне підприємство “Міська лікарня №10” Запорізької міської ради. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької міської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 коп.
Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2023 року заяву представника ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено у повному обсязі. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн гривень 00 коп.
Також, додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2023 року заяву представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено у повному обсязі. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн. гривень 00 коп.
Не погодившись з додатковим рішення щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11000 грн гривень 00 коп.,  Запорізька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати додаткове рішення та відмовити у задоволені заяви про стягнення витрат на правничу професійну допомогу. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що   розмір витрат на професійну правничу допомогу є не доведеним та необґрунтованим, а тому підстав для стягнення витрат на правничу допомогу немає. Також зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним. Крім того, представником позивача детальний опис робіт до заяви не долучено, а з долученого акту передачі виконаних робіт неможливо встановити, які саме послуги були надані адвокатом, їх вартість та час витрачений на надання таких послуг. При цьому, заяви, що були подані представником позивача, заявлялись ним під час представлення інтересів всіх позивачів одночасно, тому встановити, що вказані заяви були подані з метою надання правової допомоги конкретно – ОСОБА_2 неможливо. 
Вказана апеляційна скарга розглянута судом в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат представником позивача надано: розрахунок судових витрат (зазначений в заяві на винесення додаткового рішення), договір про надання правової допомоги № 2605/2023 від 26 травня 2023 року, ордер надання правничої допомоги, акт прийому передачі виконаних робіт/правничих послуг від 22 серпня 2023 року та квитанцію від 22 серпня 2023 року на суму 11000,00 грн.
Таким чином, вартість отриманих позивачем послуг правничої професійної допомоги складає 11000,00грн.
Відповідно до частини першої   статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України   при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього   Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, ч.1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України    передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої   статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України   до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої   статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України   за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За змістом частини третьої   статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України   для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої   статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України   для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою   статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України   передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини сьомої   статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України   обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з   статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Так, колегія суддів зазначає, що  фактично у цій справі стягнуто витрати на правничу допомогу за надання правничої допомоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , проте надані послуги є ідентичними. 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 11000,00грн. на користь ОСОБА_2 є неспівмірним.
Водночас, колегія суддів вважає, що в даному випадку співмірною є сума 5000,00грн. 
За приписами частини 1   статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України   підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.
Керуючись статтями   241-245,   250,   315,   317,   321,   322,   327,   329 КАС України, суд, -
Керуючись статтями   241-245,   250,   315,   317,   321,   322,   327,   329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Запорізької міської ради на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2023 року в адміністративній справі №280/3485/23 – задовольнити частково.
Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2023 року в адміністративній справі №280/3485/23 - скасувати.
Заяву представника ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької міської ради (69105,    м. Запоріжжя, просп. Соборний, 206, код ЄДРПОУ 04053915) на користь     ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. (п`ять тисяч грн. нуль коп.). 
В іншій частині заяву   про ухвалення додаткового судового рішення у справі - залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з  дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко