ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 березня 2024 року           справа №200/1776/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 200/1776/23 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              У С Т А Н О В И В: 

В квітні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ в якій просив винести рішення, яким скасувати об`явлення Кисилівським виправним центром № 125 у м. Торез Донецької області його у розшук у 2014 році, зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України виключити з бази даних інформацію про нього як особи, що перебуває у розшуку.
З позовної заяви вбачається, що 18.06.2013 року Краматорським міським судом Донецької області позивач був засуджений до покарання у вигляді обмеження волі  за ч. 2 ст. 125, ч.1 ст.129, ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України. 25.07.2013 року ОСОБА_2 прибув до Кисилівського виправного центру №125 у м. Торез Донецької області для відбування покарання, у березні 2014 року отримав дозвіл на короткострокову відпустку внаслідок чого виїхав з виправного центру у м. Краматорськ, де до того постійно проживав. У зв`язку з початком бойових дій у Донецькій області, позивач не мав змоги повернутися до Кисилівського виправного центру №125 у м. Торез Донецької області. Згодом був взятий на облік у відділі пробації Краматорського ВП ГУНП, чим фактично відбув своє покарання. При перевірці на блокпостах, де несуть службу військові та правоохоронці ОСОБА_1 був неодноразово затриманий у зв`язку з тим, що знаходиться в базі даних розшукуваних осіб. При з`ясуванні обставин, позивачем стало відомо, що в  2014 році адміністрацією Кисилівського виправного центру №125 у м. Торез Донецької області була подана заява у розшук. Позивач стверджує, що ч. 6 ст. 89 Кримінального кодексу України, такими що не мають судимості, визнаються особи засуджені за вчинення злочину до обмеження волі, якщо вони протягом двох років з дня відбуття покарання не вчинять нового кримінального правопорушення. Наголошує що останні 9 років вів законослухняний спосіб життя, до жодної відповідальності не притягався, тобто судимість ним була погашена. Вважає інформацію щодо розшуку його в базі даних МВС помилковою, яку необхідно виключити також скасувати об`явлення його у розшук як таке, що не відповідає поточним обставинам справи та незаконно обмежує конституційне право на вільне пересування країною внаслідок чого звернувся до суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 200/1776/23 позов задоволено, внаслідок чого скасовано об`явлення Кисилівським виправним центром № 125 у м. Торез Донецької області ОСОБА_1 у розшук у 2014 році. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України виключити з бази даних інформацію про ОСОБА_1 як особи, що перебуває у розшуку.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
Також, в апеляційній скарзі зазначено, що позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено існування факту порушення чинного законодавства відповідачем, порушення законних прав та охоронюваних законом інтересів з боку МВС, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.        
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач, - Міністерство внутрішніх справ України (вулиця Академіка Богомольця, 10, Київ, 01601, ЄДРПОУ 00032684) є суб`єктом владних повноважень в розумінні положень КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи вироком Краматорського міського суду Донецької області від 18.06.2013 року позивач був засуджений за ч.2 ст.125, ч.1 ст.129, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі. 
23.07.2013 року позивачу було вручено припис про виїзд до Кисилівського виправного центру №125 у м. Торез Донецької області для відбування покарання. 
В березні 2014 року позивач за гарну поведінку отримав дозвіл на короткострокову відпустку внаслідок чого виїхав з виправного центру у м. Краматорськ, де до того постійно проживав. У зв`язку з початком бойових дій на території Донецької області, позивач не мав змоги повернутися до Кисилівського виправного центру №125 так як м. Торез було окуповано внаслідок збройної агресії російської федерації. 
Згідно довідки Відділу № 10 Філії Державної установи “Центр пробації” в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Державної установи “Центр пробації” Міністерства юстиції України, 09.08.2013 року засуджений ОСОБА_1 знятий з обліку відділу № 10 у зв`язку з прибуттям 25.07.013 року до місця відбування покарання.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2   ст. 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України. 
Згідно з ч. 2   ст. 11 Закону України від 02 жовтня 1992 року №2657-XII “Про інформацію”   кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 ст.   10, п. 4 ч. 2 ст.   23 Закону України від 13 січня 2011 року №2939-VI “Про доступ до публічної інформації”   кожна особа має право: 1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом; 2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається; 3) вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону; 4) на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів; 5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом. Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані: 1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; 2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; 3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; 4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується. Зберігання інформації про особу не повинно тривати довше, ніж це необхідно для досягнення мети, задля якої ця інформація збиралася. Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені. Запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації.
Наказом Міністерства внутрішніх справи України від 30.03.2022 року №207, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2022 року за №426/37762 затверджено “Порядок доступу до відомостей інформаційно-аналітичної системи “Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості” (далі-Порядок №207) та “Положення про інформаційно-аналітичну систему “Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості” (далі-Положення №207).
Згідно з п. 2 Розділу І Порядку №207 витяг з ІАС (далі - Витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням ІАС та містить відомості з неї, які є актуальні на дату та час його формування. Кожному Витягу присвоюється унікальний електронний ідентифікатор (QR-код), який забезпечує перехід за посиланням на відповідний підтвердний запис в електронних ресурсах ІАС. В ІАС формується два види Витягів про: - відсутність (наявність) судимості (скорочений); - притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України (повний); - установчі дані - інформація про прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи, дату та місце її народження, що дозволяє ідентифікувати її в ІАС; - інші терміни в цьому Порядку вжито у значеннях, наведених у Положенні про єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ, затвердженому   постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року №1024.
Відповідно до розділу IV Отримання відомостей з ІАС за зверненнями фізичних осіб Порядку №207 фізична особа, яка досягла 14-річного віку (далі - Заявник), має право на отримання з ІАС відомостей про себе в паперовій або електронній формі.
Відомості з ІАС надаються Заявнику у формі Витягу з дотриманням вимог законодавства про звернення громадян та захист персональних даних на підставі запиту на отримання Витягу, що подається за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.
Запит подається в паперовій або електронній формі.
Запит в електронній формі подається за умови ідентифікації Заявника з використанням електронного підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи, що відповідає вимогам законодавства України, через офіційний вебсайт МВС або з використанням сервісної послуги єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ у формі прикладного програмного інтерфейсу, Єдиного державного вебпорталу електронних послуг або електронного кабінету громадянина.
Витяг виготовляється в електронній формі. У випадках, передбачених законодавством, та за бажанням Заявника Витяг може бути надано в паперовій формі. Витяг виготовляється за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.
Інформація про Заявника, вказана в запиті, та додатково подані ним копії документів обробляються виключно з метою підготовки та надання йому Витягу.
Сформований в електронній формі Витяг засвідчується електронною печаткою служби ЄІС МВС та надсилається до робочого місця віддаленого доступу, з якого надійшов запит.
У разі якщо інформація, яка надається у відповідь на запит, містить дві сторінки, друга сторінка друкується на зворотному боці.
На вимогу Заявника Витяг може виготовлятися в електронній формі, засвідчений електронною печаткою служби ЄІС МВС, та надсилатися на вказану ним адресу електронної пошти.
У разі незгоди з відомостями, що містяться у Витязі, Заявник може надати до служби ЄІС МВС офіційні документи (засвідчену судом копію рішення із зазначенням дати набрання чинності, довідку з місць позбавлення волі тощо) для внесення відповідних змін до ІАС.
Для уточнення наявної у служби ЄІС МВС інформації або установчих даних Заявника, що вказані в запиті, можуть проводитися додаткові перевірки за територіальними персонально-довідковими картотеками Національної поліції України або уточнення інформації, наданої в запиті, у посадової особи РСЦ МВС, ВПР АЦСК МВС.
Фізична особа має право отримати інформацію про те, чи обробляються її персональні дані в ІАС, за умови дотримання вимог   Закону України “Про захист персональних даних”.
Згідно з п. 2, 5, 7, 8 Розділу І Положення №207 інформаційно-аналітична система “Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості” (далі - ІАС) - це структурована автоматизована база даних, яка використовується для збирання, зберігання, обліку, пошуку, узагальнення, захисту, перевірки достовірності відомостей, перетворення та відображення інформації, забезпечення доступу до даних про притягнення особи до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України.
Департамент інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (далі - служба ЄІС МВС) забезпечує: методичне та методологічне забезпечення функціонування ІАС; проведення аналізу структури та змісту інформаційних ресурсів ІАС з метою підвищення рівня інформаційної взаємодії з іншими державними інформаційними системами; проведення перевірки повноти та актуальності відомостей, які містяться в ІАС, вжиття заходів щодо усунення недоліків, виявлених у роботі ІАС; визначення механізмів інформаційного обміну; проведення моніторингу та аналізу якості функціонування ІАС; здійснення контролю за дотриманням користувачами ІАС вимог законодавства щодо доступу до інформаційних ресурсів у межах їх повноважень; проведення корегування інформації в ІАС; впровадження та модернізацію програмного забезпечення з централізованою технологією обробки запитів фізичних осіб за ІАС, яке дозволяє формувати витяги в електронному вигляді (у форматі PDF); надання користувачам робочого місця віддаленого доступу до ІАС спеціалізованого програмного забезпечення, що дозволяє надсилати запити та отримувати відомості з ІАС”; ведення електронного реєстру запитів, отриманих з робочих місць віддаленого доступу, витягів в електронному вигляді; упровадження та модернізацію сервісу з перевірки достовірності виданих витягів на офіційному вебсайті МВС; виконання інших завдань, покладених на нього власником ІАС, що необхідні для реалізації цілей, визначених цим Положенням.
Об`єктами обліку ІАС (далі - об`єкти обліку) є: фізичні особи, які відповідно до   Кримінального процесуального кодексу України   набули статусу підозрюваного, обвинуваченого (підсудного), засудженого; фізичні особи, щодо яких застосовано примусові заходи медичного чи виховного характеру; фізичні особи, яких звільнено від кримінальної відповідальності згідно із статтями   44-49,   97 Кримінального кодексу України; фізичні особи, яких оголошено в розшук; громадяни України, яких засуджено судами інших держав; архівна інформація репресивних органів.
В ІАС обробляються такі відомості про об`єкти обліку: установчі дані: прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження; громадянство, стать, реєстрація місця проживання, реквізити документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України або спеціальний статус особи, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, реєстраційний номер облікової картки платника податку, дактилоскопічна формула (за наявності); повідомлення особі про підозру (пред`явлення обвинувачення); застосування щодо особи запобіжних заходів; оголошення особи у розшук; наслідки досудового розслідування кримінальних правопорушень (закриття кримінального провадження; звернення до суду з обвинувальним актом; з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; з клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру); судове рішення: дата, найменування суду, статті   Кримінального кодексу України, вид та строк покарання, дата набрання законної сили; виконання покарання; здійснення Президентом України помилування щодо засудженого; застосування заходів пробації; засудження громадян України на території іноземних держав; зняття/погашення судимості.
Відповідно до п. 1, 5, 10 Розділу ІІ Положення №207 джерелами автоматичного наповнення ІАС є такі інформаційні системи: Єдиний реєстр досудових розслідувань щодо осіб, яким повідомлено про підозру; осіб, щодо яких обрано запобіжний захід; наслідків досудового розслідування кримінальних правопорушень; Єдиний державний реєстр судових рішень щодо наслідків судового розгляду кримінальних проваджень; Єдиний реєстр засуджених та осіб, узятих під варту, щодо засуджених, ув`язнених та суб`єктів пробації; оцифровані архівні інформаційні масиви персонально-довідкового обліку МВС.
Власники інформаційних систем, на підставі яких формується ІАС, відповідають за достовірність інформації, яка передається до ІАС. У разі виявлення неповної або неточної інформації відповідний підрозділ служби ЄІС МВС надсилає запити до відповідних адміністраторів інформаційних систем, які є джерелами наповнення ІАС, або реєстраторів, якими були внесені відомості до інформаційних систем, з метою уточнення та корегування інформації.
Підставою для корегування, видалення запису чи окремих відомостей є відповідні зміни в інформаційних системах, які є джерелами наповнення ІАС, завірені належним чином копії процесуальних документів, рішень суду, офіційні листи органів досудового розслідування, у проваджені яких знаходяться кримінальні провадження, або органів прокуратури. У разі здійснення корегування запису, видалення запису або окремих відомостей засобами ІАС забезпечується фіксація історії таких змін з можливістю ідентифікації посадової особи, яка їх здійснила.
Наказом МВС України та Державного департаменту України з питань виконання покарань від 23.08.2002 року №823/188, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.09.2002 року за №738/7026, затверджено “Інструкцію про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України” (далі -   Інструкція №823/188).
Згідно п. 2.1, 3.1, 8.1, 9.9, 11.1   Інструкції №823/188   об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку. Облік здійснюється шляхом ведення алфавітних оперативно-довідкових картотек (далі - ОДК) і дактилоскопічних картотек (далі - ДК), у тому числі з використанням автоматизованих банків даних та автоматизованих дактилоскопічних інформаційних систем.
Підстави для поставлення на облік осіб, які засуджені або притягаються до кримінальної відповідальності, оголошені в розшук, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом: а) постанова про притягнення як обвинувачуваного; б) вирок суду; в) санкціоновані прокурором протоколи, складені відповідно до   статті 426 КПК України   ( 2341-14 ); г) постанова про заведення оперативно-розшукової справи; ґ) постанова про затримання особи, яка підозрюється в занятті бродяжництвом.
Інформація оперативно-довідкового та дактилоскопічного обліку ДІТ при МВС та УОІ-ВОІ має обмежений доступ.
Інформацію про судимість (несудимість) за особистими зверненнями громадян надають територіальні УОІ-ВОІ за місцем останнього постійного мешкання цих громадян з урахуванням вимог статей   5,   89,   108 КК України. Довідка надається на бланку встановленого зразка за підписом керівника та засвідчується печаткою підрозділу з її обов`язковою реєстрацією.
З оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються: а) раніше складені облікові документи у разі їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку; б) алфавітні картки на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, до яких не застосовувався запобіжний захід у вигляді взяття під варту, при заміні цих карток на арештантські або картки з рішенням суду; в) облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок; г) облікові документи, що підлягають вилученню у зв`язку із закінченням строку їх зберігання відповідно до п.10 Інструкції.
Відповідно до положень ст. 88 Кримінального кодексу України   особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України. Особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, кримінальна протиправність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості. Особи, які були реабілітовані, визнаються такими, що не мають судимості.
Згідно   ст. 62 Конституції України   особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до п.6 ст.89 Кримінального кодексу України особи, засуджені до обмеження волі, а також засуджені за злочин невеликої тяжкості до позбавлення волі, якщо вони протягом двох років з дня відбуття по  карання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
З матеріалів справи вбачається що 18.06.2013 року Краматорським міським судом Донецької області позивач був засуджений до покарання у вигляді обмеження волі сторком на 1 рік  за ч.2 ст. 125, ч.1 ст.129, ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України. В березні 2014 року позивач за гарну поведінку отримав дозвіл на короткострокову відпустку внаслідок чого виїхав з виправного центру у м. Краматорськ, де до того постійно проживав. У зв`язку з початком бойових дій на території Донецької області, позивач не мав змоги повернутися до Кисилівського виправного центру №125 так як м. Торез було окуповано внаслідок збройної агресії російської федерації. Згодом, позивач став на облік у відділ пробації Краматорського ВП ГУНП, чим фактично відбув своє покарання та погасив судимість.
Постановою Кабінету Міністрів України  від 14 листопада 2018 р. № 1024,  затверджено Положення про єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ ( далі Положення № 1024).
Згідно п.1,3,4,5  Положення № 1024 , це Положення визначає структуру, загальні засади функціонування єдиної інформаційної системи МВС, регулює порядок її формування та використання. Власником і розпорядником єдиної інформаційної системи МВС є держава в особі МВС. Володільцем інформації, що обробляється в центральній підсистемі єдиної інформаційної системи МВС, є МВС. Володільцями інформації, що обробляється у функціональних підсистемах єдиної інформаційної системи МВС, є відповідні суб`єкти єдиної інформаційної системи МВС, які забезпечують захист інформації від випадкової втрати або знищення, незаконної обробки та незаконного доступу до інформації. Мета обробки інформації у функціональних підсистемах єдиної інформаційної системи МВС установлюється нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність відповідних суб`єктів єдиної інформаційної системи МВС, окремо для кожного визначеного електронного інформаційного ресурсу єдиної інформаційної системи МВС.  МВС визначає структурний підрозділ апарату МВС, який забезпечує реалізацію пріоритетних напрямів інформатизації системи МВС та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ (далі - служба єдиної інформаційної системи МВС).Адміністратором єдиної інформаційної системи МВС є державне підприємство, яке належить до сфери управління МВС.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подана заява про  розшук  Кисилівського виправним центром №125 у м. Торез Донецької області в 2014 році у відношенні ОСОБА_1 була подана правомірно. Між тим, її строк сплинув і тому суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність скасувати об`явлення Кисилівським виправним центром № 125 у м. Торез Донецької області позивача у розшук у 2014 році, зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України виключити з бази даних інформацію про позивача як особи, що перебуває у розшуку.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 200/1776/23 - залишити без задоволення.            
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 200/1776/23 - залишити без змін.              
Повне судове рішення складено 14 березня 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.В. Сіваченко