Справа № 372/5792/23	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Тиханський О.Б.	
Провадження №  33/824/1134/2024	 	 	 	     Доповідач  Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року                                                                                              м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Горбового В.А., потерпілої ОСОБА_2 та її представника - адвоката Семенчук Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Горбового В.А. на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 16 листопада 2023 року щодо  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -
                                                              В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 16 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., зі стягненням судового збору на користь держави.  
Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 14.11.2023 року близько 12 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного характеру, штовхав її, тягнув за одяг та за плечі, а також дії психологічного характеру: ображав, залякував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням судді, захисник Горбовий В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді скасувати та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, що призвело до позбавлення можливості подати пояснення та докази по справі. Зазначає, що заявниця ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не проживають разом, не пов`язані спільним побутом, між ними відсутні фактичні родинні відносини. Вказує, що ОСОБА_1 приїхав за особистими речами, а ОСОБА_2 відмовилась надати йому доступ до речей та викликала поліцію, після чого ОСОБА_1 , перебуваючи в автомобілі працівників поліції, підписав протокол через те, що йому сказали, що повернуть його речі. Також зазначає, що в протоколі невірно вказано номер будинку. Крім того, в протоколі не вказано, які саме дії вчинив ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 та до яких саме наслідків призвели ці дії, які є обов`язковою умовою згідно з диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Захисник просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, мотивуючи клопотання тим, що про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлено не було, та про винесення постанови їм стало відомо 20.12.2023 року.
Перевіривши причину пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді вважаю їх поважними, а тому необхідно поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови суддіОбухівського районного суду Київської області  від 16 листопада 2023 року.
Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Горбового В.А., які підтримали апеляційну скаргу, думки ОСОБА_2 та її представника Семенчук Ю.М., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП). Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП, при обставинах, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з диспозицією ч.1ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення,  ОСОБА_1  вчинив домашнє насильство, яке проявилось в умисних діях фізичного характеру, в тому, що він штовхав свою колишню дружину ОСОБА_2 , тягнув за одяг та за плечі, а також вчинив дії психологічного характеру, а саме ображав та залякував.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 , 14.11.2023 року вона перебувала за місцем свого проживання і близько 11 год. 30 хв. до будинку прийшов її колишній чоловік ОСОБА_1 та спровокував конфлікт, під час якого смикав її за одежу та штовхав, в результаті чого пошкодив одежу, також залякував морально та ображав. 
У матеріалах провадження міститься заява ОСОБА_1 , у якій він зазначив, що згоден з протоколом про адміністративне правопорушення.
Отже, в діях ОСОБА_1 вбачається об`єктивна та суб`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, є безпідставними, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б свідчили про незаконність винесеної у справі постанови.
Будь-яких переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про наявність у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП апелянтом не наведено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є законною та обґрунтованою.
Посилання захисника про невірне зазначення адреси ( АДРЕСА_3 , а не АДРЕСА_2 ) є доречним, проте це є опискою і не є підставою для скасування постанови суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
          Поновити захиснику Горбовому В.А. строк на апеляційне оскарження постанови суддіОбухівського районного суду Київської області  від 16 листопада 2023 року.
           Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_1 - адвоката Горбового В.А. - залишити без задоволення. 
          Постанову суддіОбухівського районного суду Київської області  від 16 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.  
          Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                         А.М. Дрига