ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/21206/23	Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М. 	
Провадження № 33/817/25/24 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. ознайомившись із матеріалами справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року,- 

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою об`єднано в одне провадження справи про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП (607/21206/23) та статтею 124 КУпАП (607/21208/23) та присвоїно об`єднаній справі №607/21206/23. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі (1000) однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 гривень 80 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 22 жовтня 2023 року о 22:30 в місті Тернополі на перехресті вулиць Бережанська-Загребельна, керуючи транспортним засобом Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння поводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатор алкотест Драгер 6810 ARBL№0894, результат 2,25 промілле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
Також, ОСОБА_1 , 22 жовтня 2023 року о 22:30 в місті Тернополі на перехресті вулиць Бережанська-Загребельна, керуючи транспортним засобом Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з тролейбусом Шкода д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду нього. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, із матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року та прийняти нову постанову, якою: ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та закрити провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях. Свої вимоги мотивує тим, що:
у матеріалах справи відсутні докази наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння;
працівники поліції не надали ОСОБА_1 можливості звернутися за правовою допомогою;
підпис ОСОБА_1 у результаті тестування на алкоголь приладу Alcotest 6800 не підтверджує згоди із результатами даного огляду;
не можна стверджувати, що поліцейські при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння використовували спеціальний технічний засіб, який дозволений для використання, так як матеріали справи місять розбіжності у даті останнього калібрування такого приладу;
не висловлювання будь-яких заперечень чи скарг з приводу порушення порядку огляду, чи незгоди з таким оглядом не дає підстави робити висновок про те, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 “а” ПДР;
працівниками поліції не повідомлено ОСОБА_1 про усі його права передбачені ст.63 Конституції України та ст.286 КУпАП;
працівник поліції не поцікавилася чи згідний ОСОБА_1 із результатом огляду;
ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі;
працівники поліції склали адміністративні матеріали без отримання від ОСОБА_1 згоди із результатом огляду, так як акт огляду останнім був підписаний вже після оформленого протоколу про адміністративне правопорушення;
суд першої інстанції перебрав на себе функцію обвинувачення, так як самостійно відхиляв доводи та заперечення захисника, та не забезпечив присутність сторони обвинувачення.
Апелянт зазначає, що вину у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП визнає, та просить не позбавляти його права керування транспортними засобами та обмежитись накладенням штрафу врахувавши те, що він є учасником бойових дій та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за наказом Міністра оборони України від 02 вересня 2023 року нагороджений нагрудним знаком “За зразкову службу”.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Кантелюка Т.-Т.Ю., який просив розглядати апеляційну скаргу у відсутності ОСОБА_1 , який проходить військову службу і не може з`явитися в судове засідання в м.Тернопіль, а також просив задовольнити його апеляційну скаргу з доповненнями з викладених у них підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
       
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в цьому випадку не дотримався вказаних вимог закону і залишив поза увагою, не встановивши обставин, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції вказаної статті нею передбачено відповідальність за:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 
2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 
3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В оскарженій постанові суд першої інстанції вказав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Однак, такий висновок суду наявні у цій справі докази не підтверджують.
Згідно ч.2 ст.266 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 року) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор “Alcotest Drager 6810” ARLM-0894, результати якого вказували на його перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Однак, за змістом ч.3 ст.266 КУпАП результати проведеного поліцейським огляду на місці зупинки є підставою для кваліфікації дій особи за ст.130 КУпАП і складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення лише у тому випадку, якщо водій погодився з результатами такого огляду.
У випадку незгоди водія з результатами проведеного поліцейським огляду він проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).
Також, відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України. МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі за текстом Інструкція), у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно вимог ч.5 ст.266 КУпАП та п.22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Факт незгоди ОСОБА_1 з результатом огляду підтверджується матеріалами справи, а саме даними, що зафіксовані на диску з відеофіксацією проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.
За змістом ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з результатами огляду на стан сп`яніння проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Визнаючи доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції враховував, що вона підтверджується зокрема даними результатів тестуванням на алкоголь приладу Alcotest 6810 та Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з виявленими ознаками – запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, результати огляду на стан сп`яніння – позитивна, 2.25 промілле, який підписаний ОСОБА_1 в графі «З результатами згоден» без будь-яких зауважень, а також відеозаписах нагрудних камер поліцейських 474450, на яких зафіксовані обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Однак, перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що при оформленні матеріалів цієї справи і складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП працівники поліції взагалі не з`ясовували питання про те, чи згідний ОСОБА_1 з результатами проведеного ними огляду.
Так, з доданого до протоколу відеозапису нагрудної камери поліцейського (файл export-he408.mp4 з 20:51:45 год) вбачається, що працівник поліції після проходження ОСОБА_1 огляду на місці з використанням алкотестеру «Драгер» не з`ясувала чи згідний водій з оголошеним результатом тестування, а запитала чи бажає водій проїхати у найближчий медичний заклад для проходження такого самого огляду, після чого не отримавши жодної відповіді оголосила, що їй все зрозуміло і розпочала оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.
Також, з відеозапису нагрудної камери поліцейського видно, що при ознайомленні з даними роздрукованих результатів алкотестера (файл export-he408.mp4 з 22:08:05 год) працівник поліції вказала на необхідність ОСОБА_1 його підписати і не з`ясовувала чи згідний він з такими результатами.
Щодо Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду встановлено, що він складався уже після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та іншим працівником поліції. При цьому, з відеозапису видно, що надаючи цей Акт для підписання ОСОБА_1 , працівники поліції не роз`яснили наслідки його підписання, хоча ОСОБА_1 їх про це запитував. У відповідь працівники поліції повідомили йому неправдиву інформацію, а саме переконували, що проставивши підпис ОСОБА_1 підтвердить лише факт проведення відносно нього огляду на стан сп`яніння (файл export-he408.mp4 з 22:22:40 год) і не роз`яснили, що його підпис в цьому Акті означає згоду з результатами огляду.
Таким чином, висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 погодився з результатом проведеного поліцейським огляду не підтверджується матеріалами справи.
В даному випадку за відсутності зафіксованої належним чином згоди водія ОСОБА_1 з результатами огляду працівниками поліції на стан сп`яніння на місці зупинки результати такого огляду відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП могли бути лише підставою для направлення водія в заклад охорони здоров`я, а не доказом наявності стану сп`яніння.
Оскільки, факт згоди з результатами огляду на стан сп`яніння проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів не підтверджується матеріалами справи, зокрема зазначеними даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, то апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати доведеним в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками порушення ним вимог п.2.9 “а” ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Таким чином, при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівники поліції не виконали свій обов`язок щодо збирання доказів викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, які повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Окрім того, суд зобов`язаний при розгляді справи застосовувати принцип презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення ним вимог п.2.9 “а” ПДР України, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у цій справі закрити.

В апеляційній скарзі не оспорюється правильність висновків суду про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо призначення адміністративного стягнення за ст.124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що заслуговують на увагу.
Так, згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. 
Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
У справі відсутні і в ході апеляційного розгляду не встановлено обставини, що обтяжують відповідальність і дають підстави для застосування найбільш суворого виду стягнення — позбавлення права керування транспортними засобами.
При вирішенні питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, яке має бути призначено ОСОБА_1 апеляційний суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує, що він повністю і беззаперечно визнав свою вину за ст.124 КУпАП, на даний час проходить військову службу, є учасником бойових дій та брав безпосередню участь у заходах по забезпеченню оборони країни, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за наказом Міністра оборони України від 02 вересня 2023 року нагороджений нагрудним знаком “За зразкову службу”, бере до уваги наслідки вчиненого правопорушення і відсутність майнових претензій зі сторони іншого учасника ДТП, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність. 
За наведених обставин суд апеляційної інстанції погоджується з доводами сторони захисту, що з огляду на конкретні обставини вчиненого порушення правил дорожнього руху та наведені відомості про особу винного, в даному випадку є підстави для накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ст. 124 КУпАП. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:        

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати і провадження в цій частині закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення змінити і вважати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя