ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2024 року 
м. Чернівці
справа №713/685/23
провадження 822/200/24
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянда М.І.,
суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,
учасники справи:
позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач ОСОБА_1 ,
апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2023 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Осокін А.Л.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі- АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10 грудня 2007 року та отримала кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком.
У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшено до 30000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотки на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Вказав, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідачки станом на 14 лютого 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 31701 гривню 93 копійок, яка складається із заборгованості: 25933 гривні 07 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 5768 гривень 86 копійки - заборгованість за відсотками.
Просив суд, стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість та вирішити питання про судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2023 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 25933 гривні 07 копійок.
Вирішено питання про судові витрати.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25933 гривні 07 копійок ґрунтується на законі та підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що відповідач отримала кредитні кошти і в неї виникли зобов`язання повернути суму отриманого кредиту у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. 
Відмовляючи у задоволені вимог про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що підписана відповідачем анкета – заява від 10 грудня 2007 року, не містить інформації щодо погодженого розміру відсотків, які застосовується у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк»
Не погодившись з вказаним рішенням АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду просить суд скасувати рішення в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано картку, яка в подальшому перевипускалася та встановлено кредитний ліміт на картку. У підписаній відповідачкою заяві зазначена базова відсоткова ставка – 3% на місяць на залишок заборгованості. Тобто сторонами було досягнуто згоди щодо відсоткової ставки. 
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого на даний час є АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою., 10 грудня 2007 року було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання заяви. Відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий кредитний рахунок.
ОСОБА_1 , під час укладення кредитного договору, також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 10 грудня 2007 року. В даній довідці вказано: тип кредитної лінії; пільговий період (30 днів); базову відсоткову ставку за користування кредитом – 3 % в місяць (36 % річних); розмір та строк внесення щомісячних платежів; розмір комісії за зняття готівки; розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафу при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням більш ніж на 30 днів та інше (а.с. 163).
Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитні картки за номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 зі строком дії останньої до останнього дня вересня 2023 року, що зазначено у довідці про отримані картки.
З 23 червня 2020 року розмір кредитного ліміту збільшено до 30000 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
Договір був укладений шляхом оформлення і підписання заяви. Інших умов договору сторони не підписували. 
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог про стягнення заборгованості сторонами не оскаржується, апеляційна скарга позивача не містить заперечень проти висновків суду в цій частині, а відтак зазначені обставини не є предметом апеляційного перегляду.
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).
При цьому, за вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Відповідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк», позивач обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення заборгованості посилався на те, що такі умови договору були узгоджені між сторонами, оскільки ОСОБА_1 підписала заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 10 грудня 2007 року.
На підтвердження викладених позовних вимог представником банку надано заяву, яка підписана особисто відповідачем та в якій зазначено базова відсоткова ставка за користування кредитом 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з розрахунку 360 днів у році (а.с.161).
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив крім тіла кредиту, стягнути з відповідача заборгованість за відсотками.
Обґрунтовуючи вимоги про стягнення процентів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором Банк посилався на саму заяву від 10 грудня 2007 року. 
При цьому, згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки заява від 10 грудня 2007 року підписана відповідачем, то договір банківського кредиту є узгодженим сторонами на умовах, викладених в цій анкеті-заяву, що у розумінні ст.628 ЦК України є обов`язковим до виконання ОСОБА_1 .
Тому, висновок суду першої інстанції про відсутність домовленості сторін про процентну ставку при укладанні договору банківського кредиту є помилковим.
З моменту отримання карти відповідач користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що підписавши 10 грудня 2007 року заяву відповідач погодилась у письмовому вигляді з умовами кредитування.
Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у справі №70/6058/17 від 04 грудня 2019 року та №382/327/19 від 12 лютого 2020 року.
З урахуванням наданих позивачем доказів та норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про відмову АТ КБ «Приватбанк» у позові про стягнення заборгованості по відсоткам, у зв`язку з їх безпідставністю є незаконним, оскільки вимоги банку до відповідача щодо стягнення відсотків були обґрунтованими.
Відтак, саме з обумовлених сторонами в зазначеній довідці розміру процентної ставки повинен був виходити суд при визначенні розміру цих складових заборгованості позичальника. Даних про те, що ці умови змінювалися за погодженням сторін, зокрема, й збільшення узгодженої процентної ставки протягом користування позичальником кредитними коштами, матеріали справи не містять, а тому заборгованість по сплаті процентів у вказаному Банком розмірі підлягає стягненню.
Із розрахунку суми заборгованості за кредитним договором вбачається, що розмір процентів за користування кредитом на момент укладення договору складав 36% річних.
Отже, з огляду на викладене та вимоги законодавства, Банк має право на стягнення з відповідача заборгованості за процентами, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної сторонами у анкеті-заяві у розмірі 3% на місяць.
З урахуванням наданого банком розрахунку, шляхом перерахування збільшеної процентної ставки у цьому розрахунку до визначеної сторонами у розмірі 36% річних та зарахуванням переплачених сум на погашення підвищених процентів, заборгованість за процентами становить 5768 гривень 86 коп, тому, саме така сума підлягає стягненню з відповідача на погашення заборгованості за відсотками.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та прийняти нове рішення про задоволення позову у цій частині.
Щодо судових витрат
Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.
Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З мотивувальної частини постанови вбачається, що вимоги банку судом першої та апеляційної інстанції задоволено у повному обсязі.
За такого, з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 2684 гривень судового збору сплаченого при поданні позовної заяви.
Крім того, враховуючи задоволення апеляційної скарги у повному обсязі на користь позивача з відповідача підлягає стягнення 4026 гривень судового збору сплаченого під час подання апеляційної скарги.
Отже, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути 2684 гривні та 4026 гривень в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити.
Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2023 року в частині відмови в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками та розподілу судових витрат скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 5768 гривень 86 копійок заборгованості за відсотками та 2684 гривні судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 4026 гривень судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.
Головуючий М.І. Кулянда
Судді: О.О.Одинак
Н.Ю. Половінкіна