КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 357/11057/23
провадження № 22-ц/824/16039/2023
05 грудня 2023 року                                                                                   м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т.І.
при секретарі Усковій Я. А. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 року в складі судді  Орєхова О. І.,
встановив:
 
11.09.2023 ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» звернулась до  суду  з позовом  до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ТОВ  «Агротрейд-2000»  про  скасування   державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки.
Позовні  вимоги обґрунтовані  тим, що 18.11.2015 між ОСОБА_3    (орендодавець), спадкоємцями якої є  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 ,   та ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» (орендар) було укладено Договір оренди землі № 61, за яким в оренду строком на 7 років передано земельну ділянку площею 3,0565га з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005, розташовану у межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.
07.12.2015  державний реєстратор  Управління  державної  реєстрації  Головного  територіального  управління  юстиції у  Київській області Рибалко  В. М.  прийняла  рішення  про  державну  реєстрацію  прав за  індексним номером  26825743, яким було зареєстровано   право  оренди  на  земельну  ділянку  за  позивачем. 
ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_3 померла,  і після  її смерті земельну  ділянку  успадкували  ОСОБА_1 та ОСОБА_2   на  підставі  свідоцтва про право  на  спадщину  за  заповітом від 19.06.2019.
Протягом усього часу дії Договору оренди землі Орендар користувався земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачував  орендну  плату.  
Відповідно до  ч. 1 ст. 19  Закону  України «Про оренду землі» строк  дії  договору  оренди землі  мав би закінчитися 19.10.2022, однак  його  було  автоматично поновлено  на  один  рік,  до  19.10.203 року в силу дії  норми   підп. 1 п.27  Розділу Х «Перехідні  положення» Земельного  кодексу України у редакції Закону  України від  24.03.2022  №2145-ІХ «Про внесення  змін  до  деяких законодавчих актів України щодо  створення  умов для  забезпечення  продовольчої безпеки в умовах воєнного стану». 
Крім того, 30.09.2022 ТОВ  Агрофірма «Білоцерківська» направило ОСОБА_1 та ОСОБА_2   лист-повідомлення (клопотання) про   поновлення  Договору  оренди землі на  7 років, однак орендодавці  не відповіли на  нього  у місячний строк. 
08.03.2023  ОСОБА_1 та ОСОБА_2   звернулись  до державного  реєстратора   з заявою  про державну  реєстрацію  припинення  права оренди  ТОВ  Агрофірма «Білоцерківська»  у зв`язку з  припиненням  дії договору  оренди  землі. 
08.03.2023 орендодавцями було  укладено  Договір  оренди земельної ділянки  №102 з ТОВ  «Агротрейд-2000», за яким вони  передали  в оренду   земельну  ділянку  на  7 років. 
14.03.2023  за  ТОВ  «Агротрейд-2000» було  зареєстровано право  оренди земельної ділянки. 
Оскільки  орендодавці  до  закінчення строку  дії договору  оренди  землі  передали  цю  земельну  ділянку  в оренду  іншому  орендарю,  тим самим порушивши  право  оренди позивача як її  законного  орендаря і його переважне  право  на  поновлення  договору  оренди землі  на  новий строк,  позивач просив суд  :
-                     скасувати  у Державному  реєстрі речових прав на  нерухоме майно державну  реєстрацію припинення  права оренди  ТОВ  Агрофірма «Білоцерківська» на  земельну  ділянку  з кадастровим номером   3220489500:01:008:0005, дата, час державної  реєстрації: 08.03.2023  11:07:27; 
-                     визнати  укладеною  Додаткову  угоду  до Договору  оренди землі №61 від 18.11.2015, укладеного  між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та  ТОВ  Агрофірма «Білоцерківська» у редакції, викладеній  в позові; 
-                     визнати  відсутнім  у ТОВ  «Агротрейд- 2000» право  оренди земельної  ділянки  з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005. 
11.09.2023  ТОВ  Агрофірма «Білоцерківська»  звернулось  до  суду  з заявою про  забезпечення  позову, в якій просило  вжити заходи забезпечення позову шляхом: 
1) накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1698948332204); 
2) заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1698948332204); 
3) заборони ТОВ «Агротрейд-2000» користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005;
4) заборони ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Агротрейд-2000» вчиняти будь-які дії, які перешкоджатимуть ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005 до закінчення строку дії Договору оренди землі № 61 від 18.11.2015 року.
Посилається  на  те, що  ухвалення  судового  рішення  про  накладення  арешту на земельну  ділянку  і заборону  вчинення реєстраційних дій щодо неї  унеможливить вчинення   відповідачами дій,  спрямованих на  розпорядження  нею, та будь-яких подальших реєстраційних  дій щодо неї, які можуть  унеможливити  у разі задоволення  позову   проведення  державної  реєстрації припинення  права оренди  ТОВ  «Агротрейд -2000» на  земельну  ділянку, скасування  незаконної  державної  реєстрації  припинення  права оренди позивача  на  цю земельну  ділянку  і поновлення  у ДРРПНМ запису про  цю реєстрацію.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 року заяву ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» про забезпечення позову задоволено частково.
Вжито заходи по забезпеченню позову шляхом встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1698948332204).
В частині інших вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.
03.10.2023 представник ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 - адвокат Марценюк Л. А. на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 подала апеляційну скаргу, в якій просить  скасувати вказану ухвалу суду   в частині встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1698948332204). Стягнути  судові витрати  з позивача. 
Свої доводи обґрунтовує тим, що  позовними вимогами,  предметом  позову  є три немайнові вимоги.
ТОВ  Агрофірма «Білоцерківська» в обґрунтування  заяви про забезпечення   позову   в якості обставин,  які можуть   створити перешкоди для   виконання  рішення  суду,  вказало  лише  припущення,  що  відповідачі  можуть   припинити договір  оренди земельної ділянки.  Жодних доказів  на  підтвердження  своїх   припущень  не  надало та інших обставин  не  вказало. 
Перші дві позовні   вимоги взагалі не залежать від наявності чи відсутності будь-яких речових прав на земельну ділянку відповідачів. Тобто, не існує і жодним чином не з`явиться взагалі ніяких перешкод для виконання рішення суду у разі їх задоволення. Жодні подальші дії відповідачів не впливають на наявність чи відсутні права позивача на поновлення договору оренди землі, оскільки таке право могло бути наявним у позивача лише у 2022 році, а тому саме цю обставину повинен довести позивач, і наявність такого права не залежить від того, що буде відбуватися в майбутньому.
Третьою позовною вимогою є - визнання відсутнім права оренди ТОВ «Агротрейд-2000» на земельну ділянку відповідачів. Дана вимога не має майнового характеру та не залежить від будь-яких дій відповідачів.  
Вважає, що  накладення  заборони вчинення  реєстраційних дій   відносно земельної ділянки   є  неспівмірним заходом  забезпечення  позову,  оскільки   відсутній  зв`язок  між таким заходом  забезпечення   позову  і предметом  позовних вимог;  позивачем  не  вказано  реальних обставин та не  надано  жодних  доказів щодо  ускладнення  виконання  рішення  по  суті спору без застосування  арешту земельної ділянки  відповідача,   відсутня  збалансованість  інтересів сторін, оскільки  позивач взагалі не  навів  доводів   у зв`язку з  чим потрібно  забезпечення  позову,  а відповідача  суд  позбавив можливості  користуватися  та розпоряджатися  своїм майном,  тобто  повністю   погіршив стан  одного  учасника справи  без  будь-яких на те підстав. 
Суд мав перевірити чи наявні  аналогічні  справи  в провадженні  суду,  та встановивши, що  вже наявна  заборона  вчинення  реєстраційних дій,  зобов`язаний був вказати  про  це  або  відмовити в застосовуванні такого  заходу  забезпечення або  повернути заяву заявнику. 
22.11.2023 представник ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» - адвокат Тетеря С. І. подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Свої доводи обґрунтовує тим, що невжиття  заходів забезпечення  позову,  які обмежать розпорядження  відповідачами  земельною  ділянкою,  може істотно  ускладнити поновлення  порушених прав позивача,  за захистом  яких він  звернувся. 
Згідно  з висновками Верховного  Суду,  викладеними у постановах  від 16.082018  у справі  №910/1040/18,  від  21.01.2021  у справі  №363/1448/20,  від  10.11.2021 у  справі  №344/2900/21,  від 23.12.2021  у справі  №727/5718/21,  від 15.07.2022  у справі  №910/4445/21, при вирішенні  питання  про  забезпечення  позову  з немайновими  вимогами  судом  має  досліджуватися така підстава вжиття  таких заходів як достатньо обґрунтоване припущення,  що  їхнє  невжиття може істотно  ускладнити чи унеможливити ефективний захист  або  поновлення  порушених  чи оспорюваних прав або  інтересів  позивача,  за захистом  яких він  звернувся до  суду. У  таких спорах   має досліджуватися, чи не  призведе   невжиття  заявленого  заходу  забезпечення  позову  до порушення  вимоги щодо   справедливого та ефективного  захисту порушених прав, тобто  до того, що  позивач не  зможе  їх захистити в межах  одного  цього  судового провадження  за його  позовом  без нових  звернень  до  суду. 
Попередня поведінка відповідачів, спрямована на державну реєстрацію припинення права оренди позивача на земельну ділянку та її подальшу передачу в оренду ТОВ "АГРОТРЕЙД-2000", свідчить про те, що до набрання законної сили судовим рішенням у справі, ними можуть бути вчинені дії, спрямовані на подальше ускладнення поновлення порушеного права оренди ТОВ АГРОФІРМА "БІЛОЦЕРКІВСЬКА" в обраний ним спосіб і унеможливлення виконання рішення суду у цій справі про задоволення його позову шляхом проведення вищевказаних реєстраційних дій у ДРРПНМ.
Відповідачами може бути розірваний наявний договір оренди землі, після чого буде укладено новий договір оренди землі чи договір емфітевзису з цим же орендарем або іншими пов`язаними з ним особами, або земельна ділянка може бути передана в суборенду третім особам тощо.  У  разі  укладення  нових правочинів  щодо  земельної ділянки   у ДРРПНМ будуть  проведені  нові реєстраційні  дії, що  унеможливить  поновлення  права оренди позивача на цю земельну  ділянку, а також зумовить  необхідність  звернення  до  суду  з новим позовом  вже  щодо  нових правочинів та реєстраційних дій. 
Позивач не має об`єктивної можливості попередити чи контролювати такі дії відповідачів та інших осіб самостійно, оскільки відомості ДРРПНМ про подання будь-якими особами заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не є відкритими, а інформація про вчинення правочинів і проведення реєстраційних дій у ДРРПНМ відображається у відкритих даних цього реєстру лише після їх проведення. Вимога надання   доказів  щодо  очевидних речей (доведення  нічим не  обмеженого права  відповідачів в будь-який момент розпоряджатися своїм майном)  свідчить  про  застосування  судом  завищеного  або навіть  заздалегідь  недосяжного стандарту  доказування, що  порушує  баланс інтересів сторін (постанова  Верховного Суду   від 03.03.2023 у справі  №905/448/22).
В судовому  засіданні  представник   ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Марценюк Л. А.  апеляційну  скаргу  підтримала  та просила  її задовольнити. 
Представник  ТОВ  "Агрофірма "Білоцерківська" - адвокат   Кравець  О. І.  просила  апеляційну  скаргу  залишити без задоволення,  ухвалу  суду  першої інстанції  без змін. 
Інші  учасники справи  в судове  засідання  не  з`явились, про  день,  час та місце розгляду справи  повідомлені  судом  належним чином. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову  шляхом встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1698948332204),  суд першої інстанції  виходив з того,  що  між сторонами   дійсно виник   спір щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,0565 гектарів, з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005, що розташована на території Білоцерківської МТГ Київської області, вказаний захід забезпечення  позову   є доцільним з огляду  на  існування  реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення   реєстраційних дій може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Обраний захід забезпечення позову спроможний забезпечити ефективний захист прав та інтересів заявника і   забезпечить збалансованість   інтересів сторін.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з пунктами 1, 2, 10 частини першої, частини другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Верховним Судом у постановах від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21), від 12 січня 2022 року у справі № 568/525/21 (провадження № 61-14463св21), від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21).
Звертаючись до  суду  з даним позовом   позивач посилався на те,  що  18 листопада 2015 року   між ОСОБА_3    (орендодавець), спадкоємцями якої є  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 ,   та ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» (орендар) було укладено Договір оренди землі № 61, за яким в оренду строком на 7 років передано земельну ділянку площею 3,0565 га з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005, розташовану у межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.
07.12.2015  державний реєстратор  Управління  державної  реєстрації  Головного  територіального  управління  юстиції у  Київській області Рибалко  В. М.  прийняла  рішення  про  державну  реєстрацію  прав за  індексним номером  26825743, яким було зареєстровано   право  оренди  на  земельну  ділянку  за  позивачем. 
ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_3 померла,  і після  її смерті земельну  ділянку  успадкували  ОСОБА_1 та ОСОБА_2   на  підставі  свідоцтва про право  на  спадщину  за  заповітом від 19.06.2019.
Протягом усього часу дії Договору оренди землі Орендар користувався земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачував  орендну  плату.  
Відповідно до  ч. 1 ст. 19  Закону  України «Про оренду землі» строк  дії  договору  оренди землі  мав би закінчитися 19.10.2022, однак  його  було  автоматично поновлено  на  один  рік,  до  19.10.2023 року в силу дії  норми   підп. 1 п.27  Розділу  Х «Перехідні  положення» Земельного  кодексу України у редакції Закону  України від  24.03.2022  №2145-ІХ «Про внесення  змін  до  деяких законодавчих актів України щодо  створення  умов для  забезпечення  продовольчої безпеки в умовах воєнного стану». 
Крім того, 30.09.2022 ТОВ  Агрофірма «Білоцерківська» направило ОСОБА_1 та ОСОБА_2   лист-повідомлення (клопотання) про   поновлення  Договору  оренди землі на  7 років, однак орендодавці  не відповіли на  нього  у місячний строк. 
08.03.2023  ОСОБА_1 та ОСОБА_2   звернулись  до державного  реєстратора   з заявою  про державну  реєстрацію  припинення  права оренди  ТОВ  Агрофірма «Білоцерківська»  у зв`язку з  припиненням  дії договору  оренди  землі. 
08.03.2023 орендодавцями було  укладено  Договір  оренди земельної ділянки  №102 з ТОВ  «Агротрейд-2000», за яким вони  передали  в оренду   земельну  ділянку  на  7 років. 
14.03.2023  за  ТОВ  «Агротрейд-2000» було  зареєстровано право  оренди земельної ділянки. 
Врахувавши вищезазначені обставини, а також те, що між сторонами виник спір щодо права оренди земельної ділянки загальною площею 3,0565 га з кадастровим номером 3220489500:01:008:0005, суд першої інстанції дійшов достатньо обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.
Позовні  вимоги про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки є немайновими.
Можливе рішення суду у цій справі - рішення про визнання, тобто рішення, яким підтверджується наявність або відсутність певних правовідносин між сторонами, наявність або відсутність юридичних фактів.
Враховуючи, що забезпечення позову в обраний позивачем спосіб у межах розгляду цієї справи забезпечить реальне та ефективне виконання можливого судового рішення (якщо його буде ухвалено на користь позивача), оскільки таке рішення не підлягатиме примусовому виконанню, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії. 
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
З огляду на викладене колегія суддів  вважає, що забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки є співмірним із заявленими позовними вимогами,  не порушує балансу інтересів сторін, а спрямоване на створення умов для безперешкодного виконання у майбутньому ймовірного рішення суду та запобігання ускладненню ефективного захисту прав заявника у випадку задоволення його позову.
Застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову не є обтяжливим для відповідачів та не порушує їх прав, а також прав орендаря щодо володіння й користування майном до моменту вирішення спору по суті. Окрім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна  скарга   ОСОБА_1   та ОСОБА_2 , від імені яких  діє адвокат Марценюк Л. А., на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 року  є необґрунтованою.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції в оскарженій  частині без змін, а апеляційної скарги  без задоволення.
У відповідності до положень статей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат позивача у вигляді сплаченого судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті не розглядався.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК  України суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу представника   ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни залишити без задоволення. 
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 року  залишити без  змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне  судове рішення  складено  28.12.2023.
 
Суддя-доповідач                                                                  Г. М.  Кирилюк
 
Судді:                                                                                    І. М. Рейнарт 
 
                                                                                               Т. І. Ящук