ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/199/24 Справа № 183/2501/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Березюк В. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 січня 2024 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Береста О.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП,
       за участю:
       представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності                 адвоката Береста О.М.,
В С Т А Н О В И В :
За постановою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1  адвокат Берест О.М. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, мотивуючи її тим, що текст рішення суду представник отримав 29.11.2023 року та до цієї дати зміст постанови суду ні йому ні особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відомий не був, а тому початком перебігу строку на апеляційне оскарження вважає саме цю дату.
Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи. 
Заслухавши адвоката Береста О.М., який підтримав доводи та вимоги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, просив його задовольнити, перевіривши матеріали справи стосовно обставин, покладених в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що відсутні підстави для його поновлення, з огляду на таке.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
       Вказані вище норми закону вимагають додержання процесуальних строків, зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків. 
       Так, встановлено, що оскаржена постанова суду була винесена 22 листопада 2023 року за участю як ОСОБА_1 так і його представника адвоката Береста М.М., тобто граничним строком її оскарження, відповідно до ст. 294 КУпАП, є 04 грудня 2023 року. 
       Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, так її представник, будучи обізнаними про наявність оскарженої постанови, останній звернувся через свого представника з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції лише 08 грудня 2023 року, не дотримавшись при цьому вимог ст. 294 КУпАП, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження. 
Вирішуючи дане клопотання, зважаю на те, що лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, є підставою для його поновлення. 
       Посилання представника ОСОБА_2 на те, що тільки 29.11.2023 року він отримав копію оскарженої постанови в даному випадку не може бути визнано поважною причиною пропуску, встановленого ст. 294 КУпАП строку, та бути підставою для його поновлення, оскільки матеріали справи не містять доказів винесення тільки резолютивної частини оскарженої постанови. Натомість, матеріали справи містять тільки розписку ОСОБА_2 про отримання ним в межах строків апеляційного оскарження судового рішення 29.11.2023 року. Тобто ні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ні її представником не зазначені та не надані докази наявності у них обставин непереборних перешкод, які позбавили їх можливості в межах строку апеляційного оскарження подати апеляційну скаргу.
       При вирішення порушеного питання зважаю на усталену практику ЄСПЛ, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі “Устименко проти України” від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
       В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі № 3-774гс16) так і судова практика Європейського суду з прав людини.
       Отже, оскільки клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді не містить будь-яких переконливих, об`єктивних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність поважних причин, що перешкодили останньому вчасно звернутися з апеляційною скаргою, тому підстав для поновлення строку не вбачаю. 
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про поновлення строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити представнику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  адвокату Берест О.М. в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року щодо  ОСОБА_1  у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, та апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                   О.М.Кононенко