ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/371/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року (суддя Татаринов Д.В., повне судове рішення складено 08 вересня 2023 року) в справі № 280/371/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не звільненні його з військової служби на підставі підпункту б) пункту 2 частини четвертої  статгі 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; зобов`язання звільнити його з військової служби на підставі підпункту б) пункту 2 частини четвертої  статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;  визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати йому грошового забезпечення та додаткової щомісячної винагороди, встановленої  постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, за серпень, вересень, жовтень, листопад 2022 року; зобов`язання нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення та додаткову щомісячну винагороду, встановлену  постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, за серпень, вересень, жовтень, листопад 2022 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої  постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, за період з 01 серпня 2022 року по 05 вересня 2022 року в повному обсязі; зобов`язання військову частину НОМЕР_1   нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену  постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року,  за період з 01 серпня 2022 року по  13 вересня 2022 року із розрахунку 100000,00 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Зазначає, що позивачу виплачені усі види грошового забезпечення та додаткову винагороду в повному обсязі, в тому числі й за період з 01 серпня 2022 року по 13 вересня 2022 року.
Звертає увагу, що період, у якому судом першої інстанції визнана протиправною бездіяльність відповідача, є меншим за період, у якому відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині)  №36 від  01 березня 2022 року  сержанта ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року зараховано до списків  особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду  командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, ВОС -100182А.
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28 серпня 2022 року  17 квітня 2022 року, виконуючи військовий обов`язок поблизу населених пунктів Старомайорське та Рівнопіль Донецької області, ОСОБА_1   отримав поранення внаслідок ворожого обстрілу та був взятий у полон збройними формуваннями російської федерації.
В період з 17 квітня 2022 року  по 29 червня 2022 року позивач перебував у полоні.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 7012 відділення травматології у період з 29 червня 2022 року по 12 липня 2022 року  ОСОБА_1   проходив лікування у КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР.
Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 190 у період з  14 липня 2022 року  по 06 серпня 2022 року  ОСОБА_1 проходив лікування у Медичному центрі «Нові Санжари» Національної гвардії України.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 13 вересня 2022 року № 508 у період з  05 вересня 2022 року по 13 вересня 2022 року позивач знаходився на стаціонарному обстеженні у військовій частині НОМЕР_2 .
13 вересня 2022 року на підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №2256 від 03 вересня 2022 року  госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 проведено медичний огляд з метою визначення ступеня придатності позивача до військової служби.
За результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_1   видано свідоцтво про хворобу №377,  відповідно до якого позивача на підставі статті 61-А графи II Розкладу хвороб визнано  непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.
23 вересня 2022 року вищезазначене свідоцтво про хворобу №377 затверджено 18-ою Регіональної військово-лікарською комісією Міністерства оборони України.
24 жовтня 2022 року  позивачем до військової частини НОМЕР_1 подано  рапорт про звільнення разом із копією свідоцтва про хворобу № 377 від 13 вересня 2022 року.
У зв`язку із неможливістю встановлення актуальної поштової адреси для листування відповідача, вказаний рапорт направлено позивачем до Харківського зонального відділу військової служби правопорядку із проханням надати сприяння у його передачі відповідачу.
10 листопада 2022 року листом Харківського зонального відділу військової служби правопорядку позивача повідомлено про те, що рапорт позивача передано посадовим особам військової частини НОМЕР_1 .
Станом на дату звернення до суду із позовом в адміністративній справі  № 280/371/23 жодної інформації стосовно розгляду вищезазначеного рапорту про звільнення на адресу позивача  не надходило, дії стосовно звільнення позивача з військової служби не вчинялись.
Позивачу у період з серпня по листопад 2022 року не виплачено грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України  №168 від 24 лютого 2022 року.
          Також судом першої інстанції встановлено, що наказом  командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 лютого 2023 року  за №62  сержанта ОСОБА_1 , командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 відповідно до пункту  2 частини  четвертої статті  26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»  звільнено з військової служби у відставку за підпунктом  «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку).
          Згідно із вказаним наказом позивача  з 28 лютого 2023 року  виключено зі  списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення, а з 01 березня 2023 року  -виключено із котлового забезпечення.
          Оскільки рапорт позивача про звільнення з військової служби на підставі свідоцтва про хворобу № 377 від 24 жовтня 2022 року розглянуто відповідачем,  а за результатами  його розгляду прийняте позитивне рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, суд першої інстанції дійшов висновку, про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності  військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не звільненні ОСОБА_1 з військової служби та зобов`язання відповідача звільнити позивача з військової служби.
          Врахувавши, що згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 про розміри нарахованих та виплачених щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за 2022-2023 роки від 14 липня 2023 року № 2865 позивачу здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення за спірний період, суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
          Разом з тим, оскільки в період з 14 липня  2022  року по 13 вересня 2022 року ОСОБА_2 постійно перебував або на стаціонарному лікуванні, або у відпустці за станом здоров`я, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання додаткової винагороди із розрахунку 100 000 гривень за вказаний період.
          Встановивши, що позивачу у період з 01  серпня 2022 року по 05 вересня 2022 року виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн., але протиправно не виплачено додаткову грошову винагороду за період з 01 серпня 2022 року по 05 вересня 2022 року в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення цієї частини позовних вимог.
          Відповідачем оскаржене рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог щодо виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн.
          Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає обґрунтованим висновок, який слугував підставою для задоволення позовних вимог.  
          Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 .
          Наказом  командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 лютого 2023 року  за №62  сержанта ОСОБА_1 , командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , відповідно до пункту  2 частини  четвертої статті  26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»  звільнено з військової служби у відставку за підпунктом  «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку).
          Судом встановлено, що 17 квітня 2022 року під час виконання військового обов`язку поблизу населених пунктів Старомайорське та Рівнопіль Донецької області ОСОБА_1   отримав поранення внаслідок ворожого обстрілу, був взятий у полон збройними формуваннями ворога, що підтверджено, зокрема, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28 серпня 2022 року.
В період з 17 квітня 2022 року  по 29 червня 2022 року позивач перебував у полоні.
В період з 29 червня 2022 року по 12 липня 2022 року  ОСОБА_1   проходив лікування у КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня», з  14 липня 2022 року  по 06 серпня 2022 року проходив лікування у Медичному центрі «Нові Санжари» Національної гвардії України, у період з  05 вересня 2022 року по 13 вересня 2022 року позивач знаходився на стаціонарному обстеженні у військовій частині НОМЕР_2 .
13 вересня 2022 року на підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №2256 від 03 вересня 2022 року  госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 проведено медичний огляд з метою визначення ступеня придатності позивача до військової служби.
За результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_1   видано свідоцтво про хворобу №377,  відповідно до якого позивача на підставі статті 61-А графи II Розкладу хвороб визнано  непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.
          Спірним під час апеляційного перегляду справи є виключно питання наявності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  від 20 грудня 1991 року №  2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022  на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року.
На виконання  Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні»  та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року ухвалена постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі  - постанова №168).
Пунктом 1 постанови № 168 в редакції, чинній у спірній період, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
          Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
          Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
          у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
          захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
          загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України видано окреме доручення № 912/з/29 від 23 червня 2022 року (далі  - Окреме доручення № 912/з/29), пунктом 7 якого визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).
          Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі  100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
          У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
          Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн за час цієї відпустки.
          Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року (далі - Порядок № 260), пунктом 10 розділу 34 якого встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
          Відповідно до пункту 11 розділу 34 Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від  14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем травми під час захисту Батьківщини.
          Відтак, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100000 грн., у зв`язку з пораненням обов`язковим є встановлення таких обставин, як: отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; наявність довідки про отримання травми із зазначенням інформації про травму (дату отримання, вид, характер і локацію травми), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; наказ командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. на підставі довідки про отримання травми.
          Разом з тим, постановою №168 встановлено лише дві обов`язкові умови для виплати збільшеної до 100000,00 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
          Наявними в матеріалах справи медичними документами підтверджено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Медичному центрі «Нові Санжари» НГУ з 14 липня 2022 року  по 06 серпня 2022 року.
          Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 03 серпня 2022 року №40 позивач потребував відпустки за станом здоров`я тривалістю 30 днів. Його поранення отримано у зв`язку з захистом Батьківщини та є поранення важкого ступеня. 
          Позивач  перебував у відпустці за станом здоров`я з 06 серпня 2022 року  по  05 вересня 2022 року.
          Відповідно до довідки №508 від 13 вересня 2022 року  з 05 вересня 2022 року по  13 вересня 2022 року позивач перебував на стаціонарному обстеженні  у військовій частині НОМЕР_2 .
          Отже, в період з 14 липня  2022  року по 13 вересня 2022 року позивач перебував або на стаціонарному лікуванні, або у відпустці за станом здоров`я, тому має право на отримання додаткової винагороди із розрахунку 100 000 гривень за вказаний період.
          Оскільки в період з 01 серпня 2022 року по 05 вересня 2022 року позивачу виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн., що підтверджено довідкою про розміри нарахованих та виплачених щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за 2022-2023 роки, є правильним висновок суду першої інстанції про протиправність не виплати позивачу додаткової винагороди за період з 01 серпня 2022 року по 05 вересня 2022 року в повному обсязі, а також обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача - зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України  № 168 від 28 лютого 2022 року, за період з 01 серпня 2022 року по  13 вересня 2022 року із розрахунку 100000,00 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум. 
          Доводи апелянта про виплату позивачу додаткової винагороди в повному обсязі, в тому числі й за період з 01 серпня 2022 року по 13 вересня 2022 року, спростовані приведеними вище обставинами стосовно того, що позивачу не виплачена додаткова винагорода за цей період у збільшеному до 100 000,00 грн. розмірі, а виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. 
          Аргумент апелянта, що період, у якому судом першої інстанції визнана протиправною бездіяльність відповідача, є меншим за період, у якому відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, суд відхиляє, оскільки в період з 01 серпня 2022 року по 05 вересня 2022 року позивачу виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн., а той факт, що позивач 05 вересня 2022 року по  13 вересня 2022 року перебував на стаціонарному обстеженні  у військовій частині НОМЕР_2 , вказує на наявність підстав для нарахування та виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн.
          З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку,  крім випадків, передбачених цим пунктом.
          Керуючись статтями 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року в справі № 280/371/23 залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року в справі № 280/371/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 31 січня 2024 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 31 січня 2024 року.

             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко