КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
справа №757/57811/21-ц                                                                        Головуючий у суді І інстанції: Мазур Ю.Ю.
провадження №22-ц/824/753/2024                                                  Головуючий у суді ІІ інстанції: Гаращенко Д.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 січня 2024 року                                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Гаращенка Д.Р., суддів Сушко Л.П., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2021 року позивач Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі представника - Гребенюк О.С. звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2021 року, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.
У липні 2022 року вищевказана цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву №б/н від 03.03.2020, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на передбачених договором умовах та у межах кредитного ліміту, однак, відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 17.10.2021 року має заборгованість у розмірі 20126,35 грн, яка складається з наступного: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 16038,18 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 4088,17 грн. У зв`язку з тим, що відповідач сплачувати заборгованість добровільно відмовляється, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом для захисту своїх майнових прав.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року позов АТ КБ «Приватбанк» позов задовольнено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг №б/н від 03.03.2020 у розмірі 16038 грн 18 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1808 грн 91 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник АТ КБ «Приватбанк» -Бережна Наталія Миколаївна подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати в частині відмови, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що обставина укладення відповідачем договору у відповідності до ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів є доведеною.
Вказувала, що на підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт.
Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користування карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи.
Крім цього, відповідач звернувся до банку з метою перевипуску картки з новими номерами та продовженим строком дії, якими продовжила користуватися.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надав.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідач фактично отримав, використав та не повернув АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти, тому суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, а саме стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16038,18 грн.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону. Рішення в цій частині сторонами не оспорюється.
Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за процентами, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаній сторонами, процентна ставка не зазначена. Крім того, у ній відсутні і умови договору про встановлення відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Отже, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. 
Тому суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4088,17 грн.
Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено, що  03.03.2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 14-15).
Зі змісту вказаної анкети-заяви встановлено, що відповідач особистим підписом засвідчив, що підписанням даної анкети заяви, згідно ст. 634 ЦК України,приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання цього документа, згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг.
Крім того зазначено, що із змінами Умов та Правил надання банківських послуг зобов`язуюсь знайомиться самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua/terms.
Також у даній анкеті клієнтом також надано згоду на використання простого електронного підпису, які можуть бути у вигляді: ОТП-пароль, QR- код, підпис стилусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки "Підпис", "Підписав", "Підтверджую", "Ознайомився" і у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах у мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір тощо. Сторони погодили, що вони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.
При здійснення будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП- паролю як простого електронного підпису, сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язані з електронними даними про будь-яку операцію або правочин, виключно за умови, підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або на сайті Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
До зазначеної Анкети-заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, наслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 17.10.2021 має заборгованість у розмірі 20126,35 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 16038,18 грн, в тому числі: заборгованість за поточним тілом кредиту - 0,00 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту - 16038,18 грн, заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 4088,17 грн, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 0,00 грн, нарахована пеня - 0,00 грн, нарахована комісія - 0,00 грн. (а.с. 8-9).
Позивачем надано копію виписки по рахунку, який відображає рух коштів по рахункамза період 03.03.2020 року- 19.10.2021 року, отримання коштів та розпорядження ними, а також не вчасне погашення заборгованості по тілу та відсоткам (а.с. 10-11).
Також, з поданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) вбачається, що кредитні ліміти змінювались (а.с. 12).
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 сформульований висновок, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) базується на римській правовій максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась, про що розписалась у анкеті-заяві та у довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України.
Як вже встановлено судом згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість  ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 03.03.2020 рокустаном на 17.10.2021 рокустановить 20126,35 грн, з яких: 16038,18 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4088,17грн - заборгованість за відсотками за період з 03.03.2020 року по 19.10.2021 року.
Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань.
ОСОБА_1 не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не оспорював даний кредитний договір.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач отримує послуги від банку - позивача з 2020 року, отже твердження суду першої інстанції про порушення прав відповідача, як споживача банківських послух не відповідають обставинам встановленим у справі, адже у відповідача було достатньо часу для вивчення правил та умов надання банківських послуг. Крім того, відповідач не заявляв ні в позасудовому порядку, ні в суді про порушення його прав або інтересів.
Крім того, позичальнику (відповідачеві) роз`яснено, що умови та правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язувався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також враховуючи принцип суперечливої поведінки, не можна стверджувати про порушення споживчих прав відповідача, оскільки останній отримував неодноразово в цьому ж банку інші картки, після закінчення їх дії.
Банком виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, яка додається до позову, а відповідачеві надано у користування кредитну картку.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 сформульований висновок, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) базується на римській правовій максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції належним чином обставини справи не з`ясував, не звернув уваги на те, що у підписаному 03.03.2020 року договорі сторони погодили істотні умови договору, зокрема, розмір процентної ставки, в зв`язку із чим суд дійшов помилкових висновків про відмову у стягненні заборгованості за відсотками.
Апеляційний суд вважає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань перед АТ КБ «Приватбанк», що призвело до порушення прав останнього.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про помилковість висновку суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 03.03.2020 року по 19.10.2021 рокуу розмірі 4088 грн 17коп..
При вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити із положень ст.ст. 536, 1048, 1056-1 ЦК України.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5675грн, що складає 2270грн - сплачений судовий збір про подачі позову та 3405грн - сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що полягало у невірному наданні оцінці доказів та тлумаченні закону, і підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині відповідно до ст. 376 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом та судових витратскасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішенняпро задоволення позовних вимог. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 4088 грн 17 коп..
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 5675 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.
Реквізити сторін:
Позивач: Акціонерне товариства Комерційний банк "ПриватБанк", ЄДРПОУ: 14360570, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст постанови складено «24» січня2024 року.
 
Головуючий суддя                                                                 Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                       Л.П. Сушко
 
                                                                                                                                                                                                                                                           В.І. Олійник