08.01.24
33/812/14/24
Єдиний унікальний номер судової справи 473/1807/23 
Номер провадження 33/812/14/24                                  Головуючий у місцевому суді: Миронова О.В.
Категорія: ст.124 КУпАП                                 Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді – Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Ковальським Є.В.,

за участю:
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 – адвоката Набокової О.Г.,
захисника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Усікова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Набокової Ольги Геннадіївни на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №104179, який надійшов на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області та був складений 14 квітня 2023 року, встановлено, що 25 березня 2023 року близько 20 год. 28 хв. у місті Вознесенськ по вулиці Київській водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Kіа Cerato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність під час виконання маневру розвороту, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався позаду в попутному напрямку. Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«б» п.2.3, п.10.1 Правил дорожнього руху. Дії водія ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ст.124 КУпАП.
Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. 
Приймаючи постанову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та оскільки на час винесення постанови у справі пройшло більше трьох місяців з дня виявлення адміністративного правопорушення, то провадження у справі слід закрити.
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Набокова О.Г. просить скасувати постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, у зв`язку із відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП, судом не надано належної оцінки обставинам вчинення дорожньо-транспортної пригоди та даним, які мають значення для вирішення справи.
Вказано, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено яким саме чином водій ОСОБА_1 проявив неуважність під час здійснення маневру розвороту (не надав перевагу в русі, створив небезпеку для інших учасників тощо).
Зазначено, що хоча суд першої інстанції і правильно не прийняв до уваги пояснення водія ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо того, що автомобіль марки і моделі Kia Cerato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував біля обочини з правого боку, а саме біля автовокзалу, та водій вказаного транспортного засобу не вмикаючи сигнал повороту, коли автомобіль Mitsubishi Lancer зрівнявся з задньою частиною даного автомобіля Kia Cerato, різко розпочав маневр повороту, перегородив дорогу автомобілю Mitsubishi Lancer, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним транспортним засобом, так як вони суперечать фактичним обставинам, встановленим згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2023 року, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 березня 2023 року та схеми до нього, проте дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«б» п.2.3 та п.10.1 ПДР.
Так, оскільки ОСОБА_1 потрібно було розвернутися, то він їхав ближче до розділової смуги та ввімкнув сигнал повороту ліворуч і в місці, де суцільна розділова лінія переривалась, почав здійснювати маневр розвороту. 
При цьому, ОСОБА_1 , виконуючи розворот з крайнього лівого положення, мав надати перевагу в русі транспортним засобам, що рухались у зустрічному напрямку, в той час як водій ОСОБА_2 рухався позаду нього в попутному напрямку.
Звернуто увагу на те, що водій ОСОБА_2 в момент зіткнення здійснював обгін транспортного засобу ОСОБА_1 на перехресті, що прямо заборонено п.14.6 ПДР. В той же час ОСОБА_1 мав право розраховувати на те, що ОСОБА_2 , як інший учасник дорожнього руху, буде дотримуватися вимог ПДР. 
Заслухавши пояснення захисників, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).
Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину). 
Системний аналіз положень ст.124 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.
Кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборону подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст.4 Протоколу 7 до Конвенції). 
Згідно ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Відповідно до положень ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, має бути зазначено суть адміністративного правопорушення. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.
Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява №926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
За змістом ст.ст.7,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №104179, який надійшов на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області та був складений 14 квітня 2023 року, встановлено, що 25 березня 2023 року близько 20 год. 28 хв. у місті Вознесенськ по вулиці Київській водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Kіа Cerato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність під час виконання маневру розвороту, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався позаду в попутному напрямку. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«б» п.2.3, п.10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
При цьому, з матеріалів справи убачається, що водії вищезазначених транспортних засобів, що зіткнулись, по-різному пояснювали причини дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 25 березня 2023 року убачається, що останній, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Kіа Cerato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Київській в місті Вознесенськ. Під`їхавши ближче до розділової смуги, доїхавши до місця де розділова смуга переривалась, включив лівий поворотник та почав здійснювати маневр розвороту, але в цей час транспортний засіб - автомобіль марки та моделі Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, здійснив зіткнення з його автомобілем.
Відповідно до пояснень наданих в суді першої інстанції ОСОБА_2 встановлено, що останній керуючи транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вулиці Київській в місті Вознесенськ. Попереду, в попутному напрямку, біля обочини знаходився автомобіль марки і моделі Kіа Cerato. Коли ОСОБА_2 фактично порівнявся із задньою частиною автомобіля ОСОБА_1 , останній не включаючи покажчик повороту, почав різко повертати вліво, внаслідок чого сталось зіткнення вказаних транспортних засобів. 
Разом з тим, за диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є діяння (дії або бездіяльність) учасників дорожнього руху, суспільно небезпечні наслідки у виді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.
Як убачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №104179 від 14 квітня 2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , в ньому не зазначено про те, що порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху спричинило пошкодження транспортних засобів учасників дорожньо-транспортної пригоди чи одного з них. 
Тобто протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на це порушення закону і всупереч вимогам ст.278 КУпАП розглянув справу, не усунувши недоліки протоколу та не надав цьому оцінки закрив провадження по справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
При цьому, посилання міськрайонного суду на інші докази, що наявні у справі, не має правого значення в даному випадку, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно водія ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті.
Слід також зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №104179 від 14 квітня 2023 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Патрульної поліції України справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст.252 КУпАП, слід дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №104179 від 14 квітня 2023 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Суд першої інстанції зазначеним обставинам належної правової оцінки не надав та помилково визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
За такого, постанова міськрайонного суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підлягає скасуванню з вищезазначених підстав, а провадження у справі – закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Набокової Ольги Геннадіївни – задовольнити частково.
Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП – скасувати та прийняти у справі нову постанову. 
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                Т.В. Серебрякова