П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024  року                                                                                 м. Київ
 
Справа № 367/6801/23
провадження №22-ц/824/5858/24
 
Резолютивна частина постанови оголошена 21 лютого 2024 року
Повний текст постанови складено 26 лютого 2024 року 
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
                                   суддя-доповідач   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Мандрики О.П.
сторони:         
позивач           ОСОБА_1 
відповідачі    ОСОБА_2 , 
приватний виконавець виконавчого округу Київської
області Рибчинський Олександр Володимирович,
Державне підприємство «Сетам»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ,  на ухвалу подану адвокатом Полєтаєвим Ігорем Олексійовичем,  на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області, постановлену у складі судді Кравчук Ю.В. 06 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича, Державного підприємства «Сетам», третя особа: кредитна спілка «Зараз» про визнання електронних торгів недійсними, скасування їх результатів, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У вересні 2023 року ОСОБА_5 звернулася до  Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського О.В., ДП «Сетам», третя особа: КС «Зараз» про визнання електронних торгів недійсними, скасування їх результатів.
 Разом з позовом позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ;  заборони виселення ОСОБА_5 та членів її родини: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування заяви зазначає, що невжиття даних заходів призведе до утруднення або неможливості виконання рішення суду, оскільки відповідач може здійснити перереєстрацію права власності на нерухоме майно на користь третіх осіб, що позбавить позивача на ефективний захист свого порушеного права.
 Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області06 вересня 2023 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського О.В., Державного підприємства «Сетам», третя особа: кредитна спілка «Зараз» про визнання електронних торгів недійсними, скасування їх результатів задволено частково.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Заборонити виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6   з квартири АДРЕСА_1 .
У задоволенні заяви в іншій частині  відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Полєтаєв І.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм  процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову. 
Зокрема зазначає про те, що  задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не зазначив підстав для забезпечення позову. 
А ні заява про забезпечення позову, а ні  матеріали справи не містять  обґрунтування і підтвердження і чому саме може бути гіпотетична складність у виконанні майбутнього судового рішення, при цьому позивач із своєю сім`єю  звільнив квартиру.
Вважає, що застосовний судом вид забезпечення позову заборони виселення є  тотожнім задоволенню позовних вимог, оскільки  відповідач не може користуватися квартирою і фактично до вирішення справи  по суті та набрання рішенням законної сили квартира передається  в користування позивачу. 
Крім того, суд першої інстанції не застосував зустрічне забезпечення, оскільки позивач не має зареєстрованого місця  зареєстрованого у встановленому законом порядку  місце проживання чи місцезнаходження на території України.
В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Полєтаєв І.О. підтримав  доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.
Інші сторони в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
У вересні 2023 року ОСОБА_5 звернулася до  Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського О.В., ДП «Сетам», третя особа: КС «Зараз» про визнання електронних торгів недійсними, скасування їх результатів.
 Разом з позовом позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ;  заборони виселення ОСОБА_5 та членів її родини: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування заяви зазначає, що невжиття даних заходів призведе до утруднення або неможливості виконання рішення суду, оскільки відповідач може здійснити перереєстрацію права власності на нерухоме майно на користь третіх осіб, що позбавить позивача на ефективний захист свого порушеного права.
 Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області06 вересня 2023 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського О.В., Державного підприємства «Сетам», третя особа: кредитна спілка «Зараз» про визнання електронних торгів недійсними, скасування їх результатів задволено частково.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Заборонити виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6   з квартири АДРЕСА_1 .
Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи заяву про забезпечення позову частково,  суд першої інстанції виходив з того,  що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно буде докласти значних зусиль, позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки заявником обґрунтовано необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову та обґрунтовано співмірність виду забезпечення позову.
При цьому, суд відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення заборони виселення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки відсутні докази, що вказані особи є членами сім`ї позивача та проживають за вказаною адресою.
Суд апеляційної інстанції не може погодись в повній мірі з висновками суду першої з огляду на наступне .  
Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлення  обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між  конкретним  заходом  до  забезпечення позову і предметом позовної вимоги,  зокрема,  чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Враховуючи викладене, заходи забезпечення позову застосовуються судом у випадку наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що електронні торги спірної квартири, що знаходиться, за адресою  АДРЕСА_2 . проведені з грубим порушенням  встановленої процедури.
Отже, предметом цього позову є визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомо майна -  квартири, що знаходиться за адресою  АДРЕСА_2 .
 Частиною 1 ст. 150 ЦПК України передбачено такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно  та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі  або  сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
При цьому, такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки, слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.
Заходи забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, їх значення полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.
Таким чином колегія, суддів погоджується з висновок суду про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.
Разом з тим, колегія судів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом заборони виселення  ОСОБА_5 та ОСОБА_6   з квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Разом з тим, звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом заборони виселення ОСОБА_5 та членів її родини: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 . , ОСОБА_5 належно не обґрунтувала необхідність забезпечення позову таким шляхом, не вказала, яким чином не забезпечення позову саме в такій спосіб може утруднити та або зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.   
Враховуючи викладене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалу суду скасуванню  в частині. 
Керуючись ст.ст. 150, 259,  268,  367,  374, 376,  382, 383, 384, 389 ЦПК України,  суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 ,  на ухвалу подану адвокатом Полєтаєвим Ігорем Олексійовичем - задовольнити частково.
Ухвалу Ірпінського районного суду Київської області від 06 вересня  2023 року частині задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 . - скасувати.
В задоволенні заяви  ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом  заборони виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 .в цій частині відмовити. 
В іншій частині ухвалу Ірпінського районного суду Київської області від 06 вересня  2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач:                                                                А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                                                    Л.Д. Поливач
 
                                                                                              О.І. Шкоріна