ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1188/24 Справа № 177/1138/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лященко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року                                                                 м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Агєєва О.В.,
суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №177/1138/23 за позовом Акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Лященко В.В., -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Акціонерне товариство «Райфайзен банк Аваль» (далі АТ «Райфайзен банк Аваль») звернулося у суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.02.2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0166/82/0332157, згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 49 800,35 гривень зі строком на 72 місяця, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у фіксованій процентній ставці у розмірі 38,3% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. 
05.11.2019 року між AT «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №014/0166/82/0332157/81-1/32321 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0166/82/0332157 від 28.02.2017 року, відповідно до якої строк кредиту було збільшено на 28 календарних місяця, до 28.06.2025 року та змінено графік платежів. 01.09.2020 року між AT «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №014/380805/82/892526 до Договору про надання банківських послуг та послугу сфері страхування №014/0166/82/0332157 від 28.02.2017 року, згідно якої було врегульовано прострочену заборгованість, на 5 місяців зменшено розмір щомісячного платежу та змінено графік погашення заборгованості. 
Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 70 406,07 грн., яку позивач просить суд стягнути на свою користь та судові витрати.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2023 року позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» кредитну заборгованість за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0166/82/0332157 від 28.02.2017 року в розмірі 70 406,07 гривень, а також судові витрати в розмірі 2 684,00 гривень.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що позивачем не наведено розрахунку заборгованості по відсотках в розмірі 19 458,86 грн., які входять в суму заборгованості яку позивач просить стягнути з відповідача.
Також не надано документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з нормами ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які б підтверджували видачу кредиту та його погашення. Відповідно до наданого відповідачем контррозрахунку внесених оплат, здійсненого в рахунок погашення заборгованості за випискою по рахунку долученого до апеляційної скарги, в період з 28.03.2017 року по 28.04.2022 року відповідачем внесено 104 674,63 грн.
Враховуючи, що за умовами заяви позичальника, остання разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, то можна дійти висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.
Також зазначає, що матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому дану справу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що АТ «Райффайзен Банк» є правонаступником акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.06.2021 року, та статутом АТ «Райффайзен Банк», затвердженим протоколом загальних зборів акціонерів від 16.12.2021 року №Зб-63. 
27.02.2017 року ОСОБА_1 підписано заяву-анкету для отримання від позивача кредиту «Кредит готівкою для найкращих клієнтів банку» в розмірі 49 800,35 грн. терміном на 72 місяці.
Підписуючи заяву, ОСОБА_1 була ознайомлена із змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній та іноземних валютах, де зазначено, що вимоги цієї Інструкції є обов`язковими. Письмові розпорядження підписуватимуться нею або уповноваженою нею особою за довіреністю. Крім здійснення видаткових операцій по рахунку з використанням платіжної картки, ОСОБА_1 доручає банку здійснювати видаткові операції за рахунком на підставі електронних доручень на договірне списання в Системі «Райффайзен Онлайн» (за наявності укладеного договору); ОСОБА_1 розуміла та погодилася, що підписуючи цю заяву, вона буде виступати страхувальником і застрахованою особою за договором добровільного страхування життя, укладеним з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя», а АТ «Райффайзен Банк Аваль» виступатиме вигодонабувачем за цим договором страхування.
28.02.2017 року між сторонами підписано Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0166/82/0332157 з додатками №1 (графік погашення кредиту), №2 (детальний розпис сукупної вартості кредиту) та Умови кредитування та орієнтовна сукупна вартість кредиту по продукту «Кредит готівкою для найкращих клієнтів банку».
Відповідно до п.п.1.1.1, 1.1.2, 1.1.5 Кредитного договору сума кредиту становить 49 800,35 грн.; кредит видається на споживчі цілі в розмірі 38 117,40 грн., на сплату страхового платежу на користь Страховика в розмірі 4 900,35 грн., на погашення заборгованості Позичальника перед Кредитом в розмірі 6 782,60 грн.; дата повного погашення кредиту 28.02.2023 року.
Згідно змісту п.п.1.1.12.1, 1.1.12.2 Кредитного договору позичальник зобов`язується щомісячно до 23 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту; сума щомісячного переказу 1 775,00 грн., яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно Графіку.
Згідно п.1.1.8 договору, процентна ставка фіксована, становить 38,3% річних.
Пунктом 1.2 договору надано визначення терміну «Загальна сукупна вартість кредиту» це витрати Позичальника, необхідні для погашення суми кредиту, сплати процентів на користь кредитора, передбачених додатками №1 та №2 до цього договору, інші витрати, пов`язані з укладанням цього договору, а також витрати позичальника по сплаті страхового платежу на користь Страховика, у тому числі з внесенням будь-яких змін до договору, та інші супутні витрати відповідно до цього договору. Загальна сукупна вартість кредиту включає в себе сукупний розмір всіх ануїтетних платежів, передбачених Договором.
Згідно п.1.5 договору, Графік погашення кредиту, розрахунок загальної сукупної вартості кредиту містяться в додатках №№1, 2 до цього договору і є його невід`ємною частиною.
Статтею 2 договору визначено, що проценти за користування Кредитом сплачуються Позичальником Кредитору у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються, виходячи з Процентної ставки, вказаної в п.1.1.8. Договору. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування Кредитом, включаючи день надання Кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті Позичальником у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному статтею 3 цього Договору.
Згідно п.3.1 договору, Позичальник здійснює погашення Кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами відповідно до умов цього Договору.
Відповідно до п.3.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом сплачуються позичальником кредитору у складі щомісячно ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену п.1.1.4. цього договору. Якщо дата сплати, зазначена в п.1.1.4. договору, не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній п.1.1.4. договору.
Згідно п.6.1.8 договору, Позичальник засвідчив та гарантував, що отримав всю інформацію в обсязі та в порядку, що передбачені частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник засвідчив, що зазначена інформація є доступною в місцях обслуговування клієнтів Кредитора та/або на веб-сторінці Кредитора в мережі Інтернет, а також є повною та достатньою для правильного розуміння суті фінансових послуг, що надаються Кредитором.
Згідно п.п.6.4, 6.5 договору, Позичальник підтвердив, що перед укладенням цього договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту (відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ №168 від 10.05.2007), що підтверджується ознайомленням Позичальника з Умовами кредитування, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана Позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною. Підписанням цього договору Позичальник засвідчив факт свого ознайомлення на момент підписання ним цього договору з усіма умовами страхування, включаючи суть фінансової послуги із страхування, що надається йому, вартість цієї послуги, порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової послуги, правові наслідки та порядок здійснення розрахунків з фізичною особою внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги, механізм захисту фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги, реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, реквізити органів з питань захисту прав споживачів, правилами та Програмою страхування.
Відповідно до п.п.8.1, 8.2, 8.3 договору, Кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди Позичальника відступити свої права вимоги за цим Договором будь-якій особі або обтяжити ці права будь-яким чином. У разі відступлення прав вимоги за цим Договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки Кредитора за цим Договором, що випливають з розділу 1 цього Договору, в повному обсязі, у тому числі право вимоги повернення Кредиту, процентів за користування ним, пені, страховий захист за цим Договором припиняється без можливості його відновлення, а зобов`язання Страховика щодо здійснення страхової виплати припиняються, якщо Сторони не домовились про інше. Кредитор повідомляє Позичальника про факт відступлення права вимоги шляхом відправлення письмового повідомлення рекомендованим листом за адресою Позичальника, зазначеною в цьому Договорі або повідомленою Кредитору Позичальником в порядку, визначеному цим Договором. Обов`язок Кредитора щодо повідомлення Позичальника про відступлення вважається належно виконаним за наявності відмітки (квитанції) поштового відділення про направлення відповідного повідомлення за останньою відомою Кредитору згідно умов цього Договору адресою Позичальника.
Відповідно до п.п.10.1, 10.2, 10.3 договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених цим Договором, Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього Договору. До регулювання правовідносин, які не врегульовані цим Договором, застосовуються відповідні норми чинного законодавства України. Якщо інше не встановлено законодавством України, Позичальник несе відповідальність за невиконання цього Договору всім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернене стягнення. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором Кредитор має право вимагати, а Позичальник зобов`язаний на вимогу Кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день виконання Позичальником простроченого зобов`язання включно. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого грошового зобов`язання.
Пунктом 10.6 договору визначено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у сімдесят років.
Згідно з п.п.11.1, 11.2, 11.3 договору, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Кредитора (Страховика) і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до цього Договору зобов`язань. Розірвання та зміна цього Договору в односторонньому порядку не допускається, крім випадків, прямо передбачених цим Договором та/або чинним законодавством України. У відповідності до ст. 628 Цивільного кодексу України Договір є змішаним та містить елементи кредитного договору, договору страхування та договору доручення.
Відповідно до п.п.11.10, 11.11 договору, цей Договір укладено українською мовою в трьох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної з Сторін договору. Підписанням цього Договору Позичальник засвідчив, що отримав другий примірник цього Договору.
Кожна сторінка Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0166/82/0332157 від 28.02.2017 підписана позичальником  ОСОБА_1 ..
05.11.2019 року сторонами підписано Додаткову угоду №014/0166/82/0332157/81-1/32321 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0166/82/0332157 від 28.02.2017 року про зміну з 05.11.2019 року умов погашення Кредиту, визначених Договором, з метою зменшення фінансового навантаження на ОСОБА_1 в умовах кризових явищ в економіці України, зокрема збільшено строк кредиту на 28 місяців, тобто до 28.06.2025 року, а також тимчасово зменшено суму щомісячного платежу, змінено графік погашення кредиту та інших платежів, а також узгоджено збільшення розміру процентної ставки в разі порушення позичальником грошових зобов`язань.
01.09.2020 року сторонами підписано Додаткову угоду №014/380805/82/892526 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування /до Кредитного договору №014/0166/82/0332157 від 28.02.2017 року відповідно до якої було врегульовано прострочену заборгованість, на 5 місяців зменшено розмір щомісячного платежу та змінено графік погашення заборгованості.
Відповідно до розрахунку наданого позивачем до позовної заяви станом на 27.03.2023 року заборгованість перед АТ «Райффазен Банк» за Кредитним договором від 28.02.2017 року №014/0166/82/0332157 становить 70 406,07 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 50 947,21 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 19 458,86 гривень.
АТ «Райффайзен Банк» вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом надсилання 28.03.2023 року ОСОБА_1 вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, та запропоновано відповідачу не більше ніж протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги, здійснити дострокове погашення простроченої заборгованості, яка станом на 27.03.2023 року складає : 25 887,35 грн., з них: 7871,90 грн. – прострочена заборгованість за кредитом; 18 015,45 грн. – прострочена заборгованість за відсотками. Однак, у визначені строки зазначені вимоги позичальником не виконані (а.с.35).

Задовольняючи позов суд виходив з того, що між сторонами укладено кредитний договір, відповідач отримав кредитні кошти, проте належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за Кредитним договором №014/0166/82/0332157 від 28.02.2017 року, внаслідок чого станом на 27.03.2023 року кредитна заборгованість становить 70 406,07 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками та зазначає наступне.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1 статті 633 ЦК України).
Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Отже, підписавши Заяву-анкету для отримання готівкового кредиту та договір №014/0166/82/0332157, отримавши кошти та почавши розпоряджатися та користуватися ними, відповідач приєднався та погодився з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами, у зв`язку з чим у Відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України.
Згідно з частиною 2 статті 1050, частиною 2 статті 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19) зроблено висновок про те, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України у вказаній редакції).
Регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить - Закон України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до п.3 ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», якщо кредитодавець, відповідно до умов договору про споживчий кредит, вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або вимагає повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

28.03.2023 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» направило на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яка відповідно до роздруківки отримана особисто позичальником 28.04.2023 року (а.с.38). Проте вимога відповідачем не виконана.

Як зазначено вище, судом встановлено, що 28.02.2017 року між сторонами підписано Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0166/82/0332157 відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит в розмірі 49 800,35 грн.; кредит видається на споживчі цілі в розмірі 38 117,40 грн., на сплату страхового платежу на користь Страховика в розмірі 4 900,35 грн., на погашення заборгованості Позичальника перед Кредитом в розмірі 6 782,60 грн.; строком на 72 місяці під 38,3 % річних, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 
Відповідно до виписки по особовому рахунку, позичальником (відповідачем по справі) оплата періодичних платежів здійснювалась частково.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно – правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства – суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, – із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За приписами п.п.3, 6 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.
Згідно зі ст.41 Закону України «Про Національний банк України» та ч.ч.1, 2 ст.68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.
Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.
Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.
Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.
При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що надані АТ «Райффайзен Банк Аваль» по справі докази у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами, наданими їй АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0166/82/0332157 від 28.02.2017 року.
Разом з тим, відсутність детального розрахунку заборгованості за відсотками на суму 19 458,86 грн. позбавляє суд апеляційної інстанції перевірити правильність їх нарахування, тому колегія суддів приходить до висновку про недоведеність АТ «Райффайзен Банк Аваль» нарахованої заборгованості за відсотками у розмірі 19 458, 86 грн., а з урахуванням наданих відповідачем доказів про внесення нею коштів на погашення заборгованості за кредитом, у загальному розмірі 104 674,63 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.18-26), вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості у розмірі 70 406,07 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.        
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на висновок суду апеляційної інстанції з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4026 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2023 року скасувати.
В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: