ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/9557/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Баранник Н.П.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
          на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2023, суддя суду першої інстанції Татаринов Д.В., прийнята в м. Запоріжжі без виклику сторін, в адміністративній справі №280/9557/23 за позовом   ОСОБА_1   до  Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)   про визнання протиправною та скасування постанови, 
УСТАНОВИВ:
08.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив:
- скасувати постанову державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (Гуляйпільський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про стягнення виконавчого збору від 06 жовтня 2017 року № 48940355 в рамках виконавчого провадження № 54878047.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 року позовну заяву ОСОБА_1   було повернуто позивачу.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що останній не порушував строк звернення до суду з адміністративним позовом по даній справі, оскільки тільки після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 07.11.2023 року та отримання від відповідача відповіді від 10.11.2023 року № 13975/29.17-41 останній дізнався про відкриття виконавчого провадження № 54878047 щодо стягнення виконавчого збору.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, а поважні причини для його поновлення відсутні.
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Приписами ч. ч 1, 2, 3 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Як свідчать встановлені обставини справи, предметом даного спору виступає правомірність прийняття відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору від 06 жовтня 2017 року № 48940355 в рамках виконавчого провадження № 54878047.
Відтак, строк звернення до суду з даним позовом становить десять днів, який починає обчислюватись з дня отримання коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем в межах  справи № 280/5922/22 оскаржувалось дії щодо відмови начальниці Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати арешт з рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в філії АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 та зобов`язати державного виконавця Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ткаченко О.В. винести постанову про зняття арешту з рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в філії АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 .
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.10.2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 року адміністративний позов було задоволено частково.
Зобов`язано Гуляйпільський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 ,  а саме з рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в філії АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 . 
З мотивувавльної частини наведеного судового рішення вбачається, що на виконанні в Гуляйпільському відділі державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження зареєстроване в АСВП за № 54878047, з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 48940355 виданої 06 жовтня 2017 року  РВДВС про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 111396,63 грн. на користь держави.
Отже, виходячи зі змісту наведеного судового рішення, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що про існування оскаржуваної постанови державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (Гуляйнільський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про стягнення виконавчого збору від 06 жовтня 2017 року № 48940355 позивачу було відомо/мало бути відомо у жовтні 2022 року.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що арешт, накладення якого оскаржувалась позивачем в рамках адміністративної справи № 280/5922/22, був наслідком винесення державним виконавцем Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (Гуляйпільський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про стягнення виконавчого збору від 06 жовтня 2017 року № 48940355, що у свою чергу, свідчить про освіченість позивача стосовно винесення уповноваженою особою відповідача оскаржуваної в адміністративній справі № 280/9557/23 постанови ще у жовтні 2022 року.
В той же час, з автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звертався до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом в адміністративній справі № 280/5922/22 до Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просив суд визнати неправомірними дії щодо відмови начальниці Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати арешт з рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в філії АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 та зобов`язати державного виконавця Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ткаченко О.В. винести постанову про зняття арешту з рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в філії АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 .
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі  № 280/5922/22, яке набрало законної сили 15 лютого 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
У мотивувальній частині вищезазначеного судового рішення судом, зокрема,  встановлено, що на виконанні в Гуляйпільському відділі державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження зареєстроване в АСВП за № 54878047, з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору                     № 48940355 виданої 06 жовтня 2017 року  РВДВС про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 111396,63 грн. на користь держави.
З вищевикладеного вбачається, що про існування оскаржуваної постанови державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (Гуляйнільський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про стягнення виконавчого збору від 06 жовтня 2017 року № 48940355 позивачу було відомо у жовтні 2022 року.
Більш того, арешт, накладення якого оскаржувався позивачем в рамках адміністративної справи № 280/5922/22, був наслідком винесення державним виконавцем Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (Гуляйпільський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про стягнення виконавчого збору від 06 жовтня 2017 року № 48940355, що у свою чергу, свідчить про освіченість позивача стосовно винесення уповноваженою особою відповідача оскаржуваної в адміністративній справі № 280/9557/23 постанови ще у жовтні 2022 року.
Колегія суддів апеляційного суду наголошує, що посилання позивача на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 07.11.2023 року не змінює момент, з якого вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.
Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2023 в адміністративній справі №280/9557/23– залишити без змін.
                    Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.          

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник