ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2024 року 
м. Київ
справа №569/14601/22
адміністративне провадження № К/990/23618/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №    569/14601/22
за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанов, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2023, постановлену у складі: головуючого судді Кузьмича    С.    М., суддів Матковської З.    М., Улицького В. З.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека, відповідач) з вимогами:
- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання    /    перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00000618 від 12.08.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8    500 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити;
- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання    /    перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА    №    00000854 від 30.08.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17    000 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01.02.2023 у задоволенні позову відмовлено.
23.02.2023 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01.02.2023.
Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу без руху; запропоновано позивачеві у десятиденний строк усунути недоліки апеляційної скарги: 1)    вказати інші підстави для поновлення строку або підтвердити наявні пояснення; 2)    оплатити судовий збір.
Залишаючи без руху апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскаржуване рішення проголошено 01.02.2023, водночас апеляційну скаргу подано 23.02.2023, тобто за межами десятиденного строку, установленого у частині четвертій статті 286 КАС України. 
Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що позивач не був присутнім під час проголошення оскаржуваного судового рішення, а поштою його копію отримав тільки 13.02.2023. Відхиляючи вказане клопотання, суд апеляційної інстанції зазначив, що доказів отримання копії судового рішення саме 13.02.2023 позивач до клопотання не приєднав.
Суд апеляційної інстанції також зазначив, що за подання скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1    488,60 грн, докази чого до скарги не додано.
Від позивача 28.03.2023 до суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги разом із приєднаним до неї доказом сплати судового збору. Про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження позивач у цій заяві не заявляв.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01.02.2023.
У вказаній ухвалі суд апеляційної інстанції констатував, що ухвали про залишення апеляційної скарги без руху вручено скаржнику поштою 03.04.2023, але у визначений вказаними ухвалами строк недоліки апеляційної скарги в частині пропуску строку усунуто не було: до суду апеляційної інстанції не надходила заява про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.
Так, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про існування передбачених пунктом пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними).
ІI. Провадження в суді касаційної інстанції
Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції таким, що ухвалене з порушенням вимог процесуального закону, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій ставить перед судом касаційної інстанції вимогу скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2023 і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції не врахував, що відповідно до частини четвертої статті 286, частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
В апеляційній скарзі скаржник повідомив, що не був присутнім у судовому засіданні, у якому проголошено рішення суду, і його копію отримав лише 13.02.2023. Ураховуючи, що апеляційна скарга подана 23.02.2023, скаржник уважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Відповідач у відзиві на касаційну скаргу проти її вимог заперечив, зазначивши, що позивач не надав суду апеляційної інстанції доказів, які б підтверджували отримання копії оскаржуваного судового рішення 13.02.2023. З урахуванням викладеного, відповідач уважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильних висновків про пропуск позивачем строку на апеляційне оскарження, і, як наслідок, обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.
Касаційна скарга надійшла до Суду 04.07.2023. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Шевцовій    Н.В., суддям Мацедонській    В.Е., ОСОБА_2
У зв`язку з обранням судді Шевцової    Н.В. до Великої Плати Верховного Суду (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 28.07.2023 №13) призначений повторний автоматизований розподіл справи, за наслідками якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.
У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку (рішення ВРП від 10.08.2023 №815/0/15-23) призначений повторний автоматизований розподіл справи, за наслідками якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Радишевської    О.Р., суддів Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.
Ухвалою Суду від 11.09.2023 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою. 
ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування
Згідно з частиною першою статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено у статті 286 КАС України.
Частиною першою статті 286 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289, 289-5 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.
Згідно з частиною четвертою статті 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею [у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності], можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з частиною п`ятою статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня..
Відповідно частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення..
Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
IV. Позиція Верховного Суду
У цій справі суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки вважав, що апеляційну скаргу подано за межами строків, визначених у статті 286 КАС України, і скаржник на пропозицію суду (в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху) не скористався правом подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник доводить, що він заявив про поновлення строку з підстав, передбачених частиною другою статті 295 КАС України, адже не був присутнім під час проголошення оскаржуваного судового рішення, а копію йому вручено через 13 днів після проголошення.
Зі змісту статті 295 КАС України випливає, що за загальним правилом строк на апеляційне оскарження рішення суду обчислюється з дня проголошення його повного тексту, а для рішень, у яких було оголошено лише вступну та резолютивну частини, чи ухвалених без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), - з дня складення повного рішення суду.
Проте, якщо це рішення суду у день його складення не було вручено учаснику справи, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, за умови, що подасть апеляційну скаргу протягом тридцяти днів після вручення йому вказаного рішення суду (частина друга статті 295 КАС України).
У цій справі приписи частини другої статті 295 КАС України, яка зобов`язує суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення, копія якого не була вручена у день проголошення    /    складення, не могла бути застосована.
Предметом цієї справи є постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача на накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, склад якого передбачений частиною другою статті 132-1 КУпАП.
Справи, предметом яких є указані постанови, розглядаються з особливостями, передбаченими статтями 271, 286 КАС України. Суть цих особливостей (у контексті вимог касаційної скарги) полягає у тому, що такі справи судом вирішуються у десятиденний строк, а за наслідками судового розгляду відразу проголошується повне судове рішення (без можливості відкласти складання його повного тексту, як це передбачено частиною третьою статті 243 КАС України), і саме з дня проголошення рішення суду у таких справа починає відлік встановлений у частині четвертій статті 286 КАС України десятиденний строк на його апеляційне оскарження.
Отже, у справах стосовно рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності КАС України встановлено спеціальний строк на апеляційне оскарження судових рішень (десять днів) і безальтернативний порядок його обчислення (з дня проголошення судового рішення), що виключає можливість застосування частини другої статті 295 КАС України. 
Водночас, оскільки стаття 286 КАС України не містить обмежень щодо поновлення вказаного строку (не встановлює присічного строку, як наприклад, частина п`ята статті 270 КАС України), пропущений строк на апеляційне оскарження рішень судів, ухвалених з особливостями, установленими статтею 286 КАС України, може бути поновлений у загальному порядку, передбаченому частиною третьою статті 295 КАС України, після надання судом оцінки поважності зазначених скаржником причин його пропуску.
Повертаючись до обставин цієї справи, Суд зазначає, що рішення суду першої інстанції було проголошено у відкритому судовому засіданні 01.02.2023 у повному обсязі (без відкладення складення повного тексту).
Отже, з урахуванням особливостей, установлених статтею 286 КАС України, це рішення могло бути оскаржене не пізніше 13.02.2023. Позивач оскаржив це рішення лише 23.02.2023, тобто з пропуском строку.
За вказаних обставин суд апеляційної інстанції правильно ухвалою від 27.03.2023 залишив апеляційну скаргу без руху, запропонувавши позивачеві подати клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження «із наведенням інших підстав для його поновлення або з підтвердженням наявних пояснень».
На вказану пропозицію суду апеляційної інстанції позивач не відреагував, доказів, які б підтверджували дату отримання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01.02.2023 або пояснень причин, з яких такі докази надати неможливо, - не надав.
Аргументи касаційної скарги про те, що до вирішення питання про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції витребував матеріали справи, а тому мав процесуальну можливість перевірити доводи скаржника щодо отримання оскаржуваного судового рішення 13.02.2023, Суд відхиляє.
Як убачається з матеріалів справи, на момент вирішення питання про відкриття апеляційного провадження докази, які б підтверджували вручення позивачеві рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01.02.2023, у матеріалах справи були відсутні.
Суд також зазначає, що, подаючи апеляційну скаргу, скаржник у силу вимог пункту 8 частини другої, пункту 4 частини п`ятої статті 296 КАС України [Форма та зміст апеляційної скарги] зобов`язаний повідомити в апеляційній скарзі дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, та приєднати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.
Це також відповідає загальному правилу доказування, викладеному у статті 77 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Не виконання цих вимог є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з відповідними процесуальними наслідками.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції обґрунтовано констатував, що позивач пропустив строк на апеляційне оскарження і не подав заяву про його поновлення на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, що в силу вимог пункту 4 частини першої статті 299 КАС України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
У статті 350 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
V. Судові витрати
Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2023 залишити без змін.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р.    Радишевська
Судді:                                                                                          Ж.М. Мельник-Томенко
                                                                                          В.М. Соколов