ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2024 року 
м. Київ
Справа №  916/3507/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов    Є.    В. - головуючий, Мачульський Г. М., Могил С. К.,
секретар судового засідання - Салівонський С. П.,
розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 (колегія суддів: Ярош А. І., Діброва  Г.  І., Принцевська Н.  М.) та рішення Господарського суду Одеської області від 08.06.2023 (суддя Гут  С.  Ф.) у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Одеської філії Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" до Державного підприємства "Кулиндорівський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Оперативне командування Південь; 2) Одеська обласна військова адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії Одеська залізниця, про стягнення 2 162 523,36 грн,
за участю представників:
позивача - Боряк Є. В.; Соловйова К. С.;
відповідача - Кутафіної О. О.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та заперечень
1.          У грудні 2022 року Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (далі - ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ") в особі Одеської філії ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" звернулося до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Кулиндорівський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України (далі - ДП "Кулиндорівський КХП") 2    162 523,36 грн заборгованості, з яких 1  838 765,17 грн загальної вартості наданих послуг, 108 473,19 грн штрафних санкцій та 215  285,00 грн інфляційних втрат.
2.          На обґрунтування позову зазначено, що між сторонами був укладений договір, за яким позивач протягом тривалого часу надавав відповідачу транспортні послуги, пов`язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом. З 03.03.2022 до 04.04.2022 позивач надав відповідачу послуги - переміщення вагонів із пшеницею зі станції Кулиндорове до відповідача та порожніх вагонів у зворотному напрямку, які останній не оплатив.
3.          Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що спірні перевезення вантажу здійснювалися на підставі директиви Командувача військ Оперативного командування "Південь". Відповідач не є замовником цих послуг, а тому у нього відсутній обов`язок щодо оплати їх вартості.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
4.          Між ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" (виконавець) та ДП "Кулиндорівський КХП" (замовник) був укладений договір від 16.12.2021 № 22/22-Е/194 (далі - договір № 22/22-Е/194), згідно з пунктом 1.1 якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом, щодо надання яких виникає технологічна необхідність у замовника (далі - послуги), а замовник зобов`язується провести розрахунки за надані послуги на умовах цього договору.
5.          Послуга з перевезення вантажів передбачає переміщення вантажу у залізничних вагонах та іншим рухомим складом, який надійшов на адресу замовника з колій №№ 3, 4 станції Кулиндорове Регіональної філії "Одеська залізниця" та передавальних колій №№ 8, 10 на передавальну колію №    4, яка знаходиться на балансі замовника, (далі - вантажні фронти) та у зворотному напрямку.
6.          Послуги надаються на умовах попередньої оплати (пункт 4.1 договору № 22/22-Е/194).
7.          Облік наданих послуг здійснюється виконавцем у відомостях плати за надані послуги, які складаються виконавцем на підставі відомостей плати за користування вагонами ГУ-46, актів загальної форми ГУ-23 та актів затримки вагонів ГУ-23а, натурних листів, які надаються залізницею, пам`яток, актів загальної форми за фактично надані послуги (пункт 6.1 договору №    22/22-Е/194).
8.          У разі виникнення заборгованості за перевезення вантажів та додаткові послуги замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу (пункт 8.7 договору № 22/22-Е/194).
9.          Договір № 22/22-Е/194 укладено на термін з 01.01.2022 по 31.03.2022 (включно).
10.          Відповідно до додаткової угоди від 18.03.2022 № 1/46 внесено зміни до договору № 22/22-Е/194, зокрема, змінено строк його дії з 01.01.2022 по 30.04.2022.
11.          Відповідні тарифи за перевезення вантажу сторони договору № 22/22-Е/194 погодили у додатку № 1 до цього договору.
12.          Окрім цього, між ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" (власник) та Регіональною філією "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" (залізниця) було укладено договір, в якому сторони цього договору погодили перелік платежів, які сплачує власник на користь залізниці, серед яких плата за користування вагонами.
13.           01.03.2022 ДП "Кулиндорівський КХП" звернулося до ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" із листом № 192, в якому просило подавати на комбінат вагони, адресовані на його адресу. Оплату гарантує за першої ж можливості.
14.          У зв`язку з введенням правового режиму воєнного стану в Україні, 05.03.2022 Командувач військ Оперативного командування "Південь" видав директиву № 2 (далі - директива від 05.03.2022) про вилучення майна, відповідно до якої зобов`язав:
-          вилучити 29 916,05 тон пшениці, яка перевозиться Акціонерним товариством "Укрзалізниця" у вагонах згідно з додатком, для потреб Збройних Сил України (пункт 1);
-          генерального директора ДП "Кулиндорівський КХП" Грищуку І. І. забезпечити вилучення майна у порядку, встановленому діючим законодавством (пункт 2);
-          ДП "Кулиндорівський КХП" прийняти на відповідальне зберігання зазначену пшеницю (пункт 3);
-          Одеську обласну військову адміністрацію, за необхідності, забезпечити залучення суб`єктів господарювання у сфері транспортних перевезень для виконання заходів, передбачених пунктом 3 цієї директиви (пункт 4).
15.          Відповідно до акта про примусове відчуження або вилучення майна, складеного управлінням Оперативного командування "Південь" СВ ЗС України за погодженням Одеської обласної державної адміністрації, Одеської обласної військової адміністрації, згідно з рішенням Одеської обласної військової адміністрації від 06.03.2022 № 2167/1/01-45/1736/2-22 та директиви про вилучення майна від 05.03.2022 у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану здійснено вилучення майна. Право власності на майно підтверджується перевізними документами (накладними), наведеними в акті. Опис майна, достатній для його ідентифікації: вантаж пшениці у вагонах №№ 95795076, 95739041, 95745527, 95733531, 95746202, 95793832, 95779534, 95746285, 95745949, 95414389, 95470217, 58516121, 95739611, 53236063, 58522616, 53237871, 58515321, 95234480, 58547357, 95135083, 95160149, 95134652, 58537614, 58529090, 58550310, 58553447, 58545161, 58536293, 95081220, 95081774, 95058418, 53235750, 95159059, 58542267, 95089512, 95157574, 95097754, 95203030, 95928271, 95378154, 95540944, 59782094, 95327557, 95350328, 95390761, 95792370, 58568437, 58567090, 58564824, 58564493, 58567470, 58562943, 95390746, 95833273, 59597385, 95645966, 95616660, 95757670, 95339404, 95330361, 95831483, 95423471, 95369815, 95792149, 95617569, 95833224, 53204707, 95754461, 95669081, 95645230, 95448718, 95678553, 95525556, 95800751, 95792412, 95528063, 95758819, 95012555, 53200630, 95372983, 95799664, 95541447, 95646709, 95796405, 95684148, 95799938, 95380242, 95335873, 95114542, 95211314, 95227203, 95057717, 95183950, 58563933, 95643961, 95395059, 95615480, 95368437, 95666806, 95448262, 95799870, 95526554, 95921250, 95351904, 95369286, 95338810, 95336319, 95793071, 95359121, 58563255, 95398913, 95379269, 95366027, 95638862, 95634630, 95613642, 95451357, 95681342, 95791877, 95351920, 95326633, 95329454, 95388963, 95531075, 53202727, 95350443, 95311163, 95757860, 95707543, 95448445, 58538836, 58525114, 58536707, 58520123, 58506387, 58533548, 58508011, 58551557, 95605507, 95666152, 58524869, 58547654, 58555616, 58514050, 95608659, 58537283, 53226932, 58523564, 58506031, 95112181, 58511262, 58549726, 95223780, 95618963, 95681425, 95394938, 95641569, 95828935, 95525937, 95801809, 95620613, 95797858, 95947032, 95480372, 95726022, 95122131, 95189429, 95188041, 95107421, 95193520, 95102844, 95943452, 95943338, 95596235, 95726352, 95112041, 95190757, 95188827, 95101374, 95566022, 95476800, 95774022, 95761748, 95563854, 95490355, 95490108, 95488680, 95773545, 95969978, 95971065, 95566162, 95563441, 95480406, 95774816, 95964649, 95933586, 95946844, 95946737, 95771234, 95969945, 95946513, 95563607, 95566410, 95774766, 95774584, 95771176, 95770459, 95761904, 95761854, 95230942, 95388286, 95366332, 53500028, 95316444, 95563672, 95873923, 95845178, 95873915, 95838835, 95838801, 95458458, 95774311, 95970141, 95945572, 95770434, 95761821, 95946976, 95946646, 95774386, 95771077, 95770343, 59970968, 95970554, 95564001, 95774675, 95970463, 95970026, 95946885, 95945614, 95947040, 95563888, 95773222, 95773941, 95770970, 95770954, 95762076, 58546342, 95761656, 95417218, 95946927, 95946562, 95523015, 95773016, 95770806, 95770475, 95971057, 95488433, 95565560, 95386769, 95760377, 95898011, 95897989, 95970745, 95970653, 95970364, 95757761, 95946687, 95946620, 95773685, 95773428, 95769352, 95762043, 95773636, 95769337, 95773248, 95771259, 95770723, 95761730, 95528980, 95023008, 95507240, 95801726, 95769311, 95506424, 95491213, 95769279, 95370912, 95371654, 58562760, 95652616, 95666889, 95683330, 95696985, 95613964, 95795118, 95346474, 95753711, 95182275, 95183182, 95068920, 58549825, 95793550, 58545492, 58545690, 95379400, 95639753, 95371142, 95353777, 95077210, 95416376, 58552043, 58552456, 58548983, 58553157, 95820510, 95416921, 58550633, 58550617, 58545310, 58549411, 58539693, 58536087, 58537259, 53237202, 58507849, 58519372, 58518572, 58512336, 58512633, 58520826, 58535154, 58524992, 53233284, 95589388, 58540790, 53236725, 53239398, 53239687, 58519109, 58521246, 58538810, 58540865, 95186979, 95585501, 95551966, 95495172, 53237327, 53223186, 95779476, 58542929, 59504374, 58523457, 58546573, 58528803, 95584983, 58509803, 58507070, 53235669, 58504556, 58519794, 58536749, 58547977, 58525379, 58520008, 58527821, 58525619, 58540816, 58514480, 58510934, 58514886, 58509308, 53224218, 85820834, 53235842, 95599916, 58545989, 58518085, 58542853, 53236634, 58547035, 95577821, 58544156, 58545930, 95738936, 95748182, 58539602, 53236055, 58509118, 53231007, 95591541, 95179784, 95589966, 95746301, 95746152, 58509985, 95268835, 95266136, 58525312, 53235149, 58518762, 95577185, 58547175, 58525965, 58525098, 54544776, 58506429, 95277042, 95320560, 95276275, 95549762, 95111407, 95327300, 95179461, 95251419, 95020509, 95212130, 58531294, 95295333, 95256806, 58516972, 58543091, 58529231, 58526211, 58533332, 53239018.
16.          Зазначений акт підписали старший офіцер групи організації матеріально-технічного забезпечення тилу логістики Оперативного командування "Південь", директор і заступник директора Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця".
17.          Відповідно до наказів №№ 5-34, 36-66, 67-79, 91-96, датованих починаючи з 05.03.2022, здійснено переадресування визначених у вказаному вище акті вагонів на адресу ДП    "Кулиндорівський КХП".
18.          При цьому у кожному наказі зазначено, що оплата перевізних та інших платежів здійснюється за перевізними документами без стягнення платежів; по додатковим зборам без стягнення платежів.
19.          У матеріалах справи також наявні натурні листи потягу, форми ДУ-1 із станцією формування Кулиндорове, датовані з 04.03.2022 до 03.04.2022, відповідно до яких здійснено транспортування перелічених в акті вагонів.
20.          У наданих позивачем документах "Відомості плати за користування вагонами" наявні відмітки відповідача про те, що позивач вивантажив зернові вантажі для потреб Збройних Сил України.
21.          Позивач неодноразово звертався до відповідача, Одеської обласної військової адміністрації та Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" з листами, в яких зазначав про те, що перевезення вантажу (вагонів з вилученою на виконання директиви від 05.03.2022 пшеницею) він здійснив за власний рахунок та про необхідність відшкодування понесених ним витрат. 
22.          На вимогу позивача щодо оплати наданих послуг із перевезення спірного вантажу відповідач зазначив, що він не є замовником цих послуг, а тому відмовився їх оплачувати. Повідомив позивача, що відповідача задіяно в програмі Одеської обласної військової адміністрації з прийняття на елеватор підприємства пшениці для забезпечення потреб Збройних Сил України, при цьому прийняття та зберігання пшениці здійснюється без оплати. 
Короткий зміст судових рішень
23.           08.06.2023 Господарський суд Одеської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2023, про відмову в позові.
24.          Суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку із підписанням відповідного акта (в якому визначено вантаж із пшеницею у наведеному переліку вагонів) виникло право державної власності на це майно. 
25.          Оскільки директива від 05.03.2022 в умовах правового режиму воєнного стану є обов`язковою до виконання, у позивача в силу технологічної особливості взаємовідносин із відповідачем виникло зобов`язання з перевезення відповідних вагонів. Тому позивач здійснив спірні перевезення не в межах укладеного між сторонами договору, а в межах виконання цієї директиви за завданням Оперативного командування "Південь". Тому понесені позивачем витрати має відшкодовувати замовник послуг, а не відповідач як особа, яку зобов`язано прийняття на відповідальне зберігання вилучене майно.
26.          Суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками суду першої інстанції та додатково зазначив, що понесені позивачем витрати має відшкодовувати замовник послуг відповідно до вимог статті 10 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану". При цьому у матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про те, що відповідач погодився, або був зобов`язаний оплачувати перевезення вагонів на виконання директиви від 05.03.2022. В матеріалах справи також відсутні накладні, за якими ДП "Кулиндорівський КХП" визначено як одержувача вантажу.
27.          Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши листи позивача, адресовані учасникам цієї справи, також зазначив, що позивач не заперечує обставини отримання директиви від 05.03.2022, перевезення на безоплатній підставі у зв`язку із зазначеними у директиві від 05.03.2022 потребами оборони держави, та перевезення вантажу без отримання будь-яких коштів та платежів, без оформлення договорів та заявок, на підставі лише цієї директиви.
Короткий зміст касаційної скарги
28.          У касаційній скарзі ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.
29.          Скаржник вважає необґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про те, що у позивача виник обов`язок зі здійснення спірних перевезень вантажу, оскільки він зроблений без врахування обставин справи та без відповідного правового обґрунтування.
30.          ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" не погоджується також із висновком судів про відсутність у матеріалах справи товарно-транспортних накладних із зазначенням відповідача як одержувача вантажу. Зазначає, що відповідач хоча і не був власником спірного вантажу, проте був його отримувачем, а отже, особою, якій і надавалися відповідні послуги.
31.          На думку скаржника, суди не врахували висновків судів у справі № 910/4184/23, в якій з ПрАТ    "Київ-Дніпровське МППЗТ" на користь Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" стягнуто плату за користування вагонами, які позивач використовував для здійснення спірних перевезень. 
32.          ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" зазначило, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статті 193 Господарського кодексу України, статей 909, 901, 903 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), не застосували спеціальне законодавство, а саме: Статут залізниць України.
33.          Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) України.
Позиція Верховного Суду
34.          Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків відповідно до статті 11 ЦК України, зокрема, є договори та інші правочини.
35.          Відповідно до статті 901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
36.          Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).
37.          Першим абазом частини другої статті 908 ЦК України встановлено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
38.          Згідно із частиною першою статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
39.          Отже, для визначення особи, яка має сплатити за послуги щодо перевезення вантажу необхідно встановити особу-замовника.
40.          У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 №  64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому відповідними затвердженими Верховною Радою України Указами Президента України було продовжено.
41.          Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" (тут і далі в редакції, чинній на час винесення директиви від 05.03.2022) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
42.          За змістом частини п`ятої статті 17 Закону України "Про оборону України" (в редакції, чинній на час винесення директиви від 05.03.2022) в умовах воєнного стану відповідно до закону допускається примусове вилучення приватного майна та відчуження об`єктів права приватної власності громадян з наступним повним відшкодуванням їх вартості у порядку та терміни, встановлені Кабінетом Міністрів України.
43.          Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
44.          Згідно із частиною 2 статті 3 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" військове командування, в межах повноважень, визначених цим Законом та Указом Президента України про введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим Верховною Радою України, видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
45.          В Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка (пункт 4 частини першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").
46.          Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" (тут і далі в редакції, чинній на час винесення директиви від 05.03.2022) примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості; вилучення майна - позбавлення державних підприємств, державних господарських об`єднань права господарського відання або оперативного управління індивідуально визначеним державним майном з метою його передачі для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.
47.          Згідно із частиною другою цієї ж статті термін "військове командування" вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про правовий режим воєнного стану" або Законі України "Про правовий режим надзвичайного стану", залежно від правового режиму, в умовах якого передається, відчужується або вилучається майно.
48.          Частинами першою та другою статті 4 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" передбачено, що примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради. У місцевостях, де ведуться бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування без погодження з органами, зазначеними у частині першій цієї статті.
49.          За змістом частин першої та третьої статті 7 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта.
50.          Частинами першою та другою цього ж Закону визначено, що компенсація за примусово відчужене майно в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану з попереднім повним відшкодуванням його вартості здійснюється військовим командуванням чи органом, що прийняв рішення про таке відчуження, за рахунок коштів державного бюджету до підписання акта. Компенсація за примусово відчужене майно в умовах правового режиму воєнного стану з наступним повним відшкодуванням його вартості здійснюється протягом п`яти наступних бюджетних періодів, правового режиму надзвичайного стану - протягом одного наступного бюджетного періоду після скасування правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за рахунок коштів державного бюджету.
51.          Суди попередніх інстанцій встановили, що між сторонами цього спору був укладений договір, за яким позивач надавав відповідачу транспортні послуги. Надання таких послуг здійснювалося на умовах, зокрема, попередньої оплати, на підставі відповідних письмових заявок відповідача.
52.          У період існування договірних відносин між сторонами цього спору Командувач військ Оперативного командування "Південь" видав директиву від 05.03.2022, якою зобов`язав вилучити для потреб Збройних Сил України 29 916,05 тон пшениці, а відповідача зобов`язав прийняти це майно на зберігання.
53.          На підставі вказаної директиви згідно з положеннями статті 7 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" було складено відповідний акт, з дати підписання якого виникло право державної власності на вилучено майно (вантаж пшениці у наведеному вище переліку вагонів).
54.          З огляду на встановлені у цій справі обставини та норми законодавства суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що зазначена директива військового командування є актом індивідуальної дії, який є обов`язковим для виконання. 
55.          При цьому у директиві від 05.03.2022 позивач не зазначений і жодних обов`язків на нього цією директивою не покладено. Тому висновок суду першої інстанції про те, що у позивача виникло зобов`язання щодо перевезення вагонів із вилученою пшеницею є помилковим.
56.          Водночас колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевезення здійснювалося не в межах укладеного між сторонами договору № 22/22-Е/194; в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що відповідач погодився або був зобов`язаний оплачувати перевезення вантажу на виконання директиви від 05.03.2022.
57.          Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про відсутність у відповідача обов`язку щодо оплати вартості наданих позивачем послуг.
58.          Колегія суддів звертає увагу на те, що надання послуг без достатньої правової підстави і без отримання попередньої плати за послуги не означає їх надання безоплатно, про що помилково зазначав суд апеляційної інстанції.
59.          У такому випадку підлягають застосуванню положення статті 1212 ЦК України щодо збереження у себе майна (плати за надані послуги) за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави.
60.          Так, дії позивача щодо перевезення вагонів з пшеницею виконувалося ним без оформлення договорів та заявок, тобто без належних нормативно-правових та цивільно-господарських підстав, виключно в інтересах держави. Отже, саме держава, а не відповідач, є суб`єктом, який зберіг у себе майно (як плату за послуги з перевезення державного зерна) за рахунок іншої особи (позивача) без достатньої правової підстави. 
61.          Звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові.
62.          Тож доводи скаржника про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували статтю 193 Господарського кодексу України, статті 909, 901, 903 ЦК України не підтвердилися.
63.          Необґрунтованими є доводи скаржника про те, що судами не застосоване спеціальне законодавство та порушені норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин у справі, оскільки скаржник не наводить конкретних норм матеріального права, які, на його думку, не були застосовані, та конкретних обставин, які суди не встановили.
64.          Касаційний суд також відхиляє доводи скаржника про не врахування висновків судів першої та апеляційної інстанції у справі № 910/4184/23, в якій досліджувалися ці ж самі обставини, що і у справі, яка розглядається, оскільки відповідно до положень частини сьомої статті 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
65.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
66.          За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
67.          Зважаючи на те, що доводи скаржника не підтвердилися, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін з мотивів викладених в цій постанові.
Судові витрати
68.          Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 308, 309, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" залишити без задоволення.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 та рішення Господарського суду Одеської області від 08.06.2023 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                     Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                                    С. К. Могил