Справа № 991/5/24
Провадження №11-сс/991/77/24
суддя 1 інс.  ОСОБА_1 

        У Х В А Л А
        І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року місто Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваний ОСОБА_8 не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 січня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 06 жовтня 2023 року та про нову підозру від 30 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №42016110350000102 від 01 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги захисника  ОСОБА_6 , яка подана на повідомлення про підозру  ОСОБА_8  від 06 жовтня 2023 року та про нову підозру від 30 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №42016110350000102 від 01 квітня 2016 року. Судове рішення мотивоване тим, що зміст повідомлення про нову підозру від 30 жовтня 2023 року відповідає ст.277 КПК України, у ньому викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.364, ч.3 ст.27 ч.2 ст.209 КК України. Повідомлення про підозру від 06 жовтня 2023 року у матеріалах справи відсутні. Враховуючи зміни до КПК України, які внесені Законом України №3509-ІХ від 08 грудня 2023 року, відсутні підстави для висновків, що у кримінальному провадженні №42016110350000102 від 01 квітня 2016 року закінчились строки досудового розслідування до повідомлення особи про підозру, а отже і для визнання недопустимими доказів, отриманих після закінчення строків досудового розслідування.
22 січня 2024 року та 24 січня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга та доповнення до неї захисника підозрюваного  ОСОБА_8  - ОСОБА_6 , у якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу та скасувати оголошені  ОСОБА_8  06 жовтня 2023 року та 30 жовтня 2023 року підозри у кримінальному провадженні №42016110350000102 за ознаками вчинення злочинів передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.364, ч.3 ст.27 ч.2 ст.209 КК України.Вважає, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, підлягає скасуванню, оскільки у кримінальному провадженні №4201611035000102 строк досудового розслідування закінчився 03 вересня 2020 року та продовжений у встановленому порядку не був. Отже, повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 06 жовтня 2023 року та про нову підозру від 30 жовтня 2023 року складені та вручені після закінчення строку досудового розслідування, а тому вони підлягають скасуванню. Усі докази, які зібрані після 03 вересня 2020 року, є недопустимими відповідно до ч.8 ст.223 КПК України, оскільки вони отримані поза межами строку досудового розслідування. Таким чином, наданими прокурором доказами не доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, що є підставою для їх скасування. Всупереч викладених основоположних правових норм Конституції України та процесуального законодавства, пункт 20-8 розділу XI «Перехідні положення» КПК України в редакції закону, яка набула чинності з 01 січня 2024 року, легітимізував зворотну дію закону в часі, при тому, не того закону, який пом`якшує або скасовує відповідальність особи, а навпаки, того закону, який після набрання ним чинності, надав підстави притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які не підлягали такій відповідальності до набрання ним чинності. Так, законодавець визнав на майбутнє, а саме: поновленими строки, які закінчилися до набрання чинності відповідними законодавчими змінами, без можливості законного поновлення їх раніше; законними процесуальні дії, які були незаконними на момент виконання таких дій; визнання допустимими доказів, які були недопустимими на момент їх отримання та законними судових рішень, які були незаконними в момент їх прийняття. Чинний КПК України, який набрав чинності 01 січня 2024 року, на його думку, не змінив статус незаконних процесуальних дій, судових рішень та недопустимих доказів у кримінальному провадженні №4201611035000102 у період між 04 вересня 2020 року та 31 грудня 2023 року.
У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 доводи, зазначені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що з 14 грудня 2023 року у даному кримінальному провадженні відносно його підзахисного здійснюється спеціальне досудове розслідування.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Вважає, що рішення слідчого судді постановлено з урахуванням усіх обставин справи та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, в тому числі, станом на дату апеляційного розгляду, а тому просив залишити його без змін. Підтвердив проведення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_8 .
       Підозрюваний ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, повістка про виклик надсилалася на його електронну пошту, та про розгляд справи повідомлявся через захисника ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
       На думку колегії суддів, слідчий суддя не дотримався зазначених вимог закону та ухвалив судове рішення з порушенням КПК України.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
З матеріалів судової справи вбачається, що 30 жовтня 2023 року ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №42016110350000102 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.364, ч.3 ст.27 ч.2 ст.209 КК України.
01 січня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 , у які він просив скасувати оголошені ОСОБА_8 06 жовтня 2023 року та 30 жовтня 2023 року підозри у кримінальному провадженні №42016110350000102 за ознаками вчинення злочинів передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.364, ч.3 ст.27 ч.2 ст.209 КК України. Вказана скарга була передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги.
З матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_6 у своїй скарзі зазначає як учасника справи підозрюваного ОСОБА_8 , адресу його проживання та отримання процесуальних документів, слідчий суддя його судовий виклик не здійснив, та розгялянув скаргу за участі захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та детектива НАБУ.
Під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів на підставі пояснень учасників та даних ЄДРСР встановила, що на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_10  від 14 грудня 2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №42016110350000102 від 01 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.364, ч.3 т.27 ч.2 ст.209 України, та ОСОБА_11 , який підозрюється, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Згідно з ч.1 ст.297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного, у разі здійснення спеціального досудового розслідування, надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом. 
        Проте, матеріали справи не містять доказів, що слідчий суддя повідомляв підозрюваного ОСОБА_8 про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення за останнім відомим місцем його проживання чи перебування повістки про виклик, в тому числі, що здійснювалася публікація оголошень у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. 
Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів доходить висновку, що станом на момент постановлення оскаржуваного судового рішення, слідчий суддя був обізнаний, що у кримінальному провадженні №42016110350000102 здійснюється спеціальне досудове розслідування, оскільки саме ним постановлялась ухвала про здійснення такого розслідування, проте під час розгляду скарги сторони захисту вимог, які визначені ст.297-5 КПК України, не виконав.
Крім того, з інформації, яка міститься у АСДС КП «Д-3» вбачається, що скарга захисника ОСОБА_6 подана через підсистему «Електронний суд», до неї додано посвідчення, ордер сторони захисту та повідомлення про нову підозру ОСОБА_8 від 30 жовтня 2023 року. Повідомлення про від 06 жовтня 2023 року у матеріалах справи та в системі АСДС КП «Д-3» суду взагалі відсутнє, разом з тим, слідчим суддею відмовлено у його скасуванні, тобто з рішення слідує, що фактично слідчим суддею визнано повідомлення про підозру законним, яке ним не досліджувалося. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст.412 КПК України  істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Виходячи із системного аналізу необхідності виклику у судове засідання підозрюваного з дотриманням вимог, що визначені ст.297-5 КПК України, для розгляду скарги, яка подана в порядку ст.303 КПК України, та враховуючи, що слідчим судею не досліджено безпосередньо предмет оскарження, колегія суддів вважає, що вказане рішення не може вважатися законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. 
Під час нового судового розгляду слідчому судді необхідно врахувати наведене вище, ретельно, використовуючи усі процесуальні можливості та дотримуючись положень процесуального закону, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст.21-22, 23, 303, 309, 369-372, 404, 407, 409, 412, 415, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 січня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8  від 06 жовтня 2023 року та про нову підозру від 30 жовтня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею у суді першої інстанції.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  

Головуючий суддя ОСОБА_2 

судді: ОСОБА_3 
ОСОБА_4