П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/9082/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Яремчук К.О. 
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
24 січня 2024 року                                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької митниці на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КОРСИКА» до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У червні 2023 року позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000049/2 від 22.05.2023.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2023 позовні вимоги задоволено повністю.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товару не містить достатніх аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору. Водночас, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом, відповідач послався лише на деякі розбіжності (неточності), які не стосуються числового значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. А визначення митної вартості за резервним методом з урахуванням числового значення вартості товару, що імпортувався на підставі митної декларації № UA100390/2023/704 899 від 24 квітня 2023 року, жодним чином не обґрунтовано.   Відтак рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UА401000/2023/000049/2 від 22.05.2023  є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити     повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)  неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Під час опрацювання положень наданого декларантом контракту від 18.11.2022 NGD20221118 встановлено, що у відповідному договорі не передбачено основні умови, а саме: номенклатура товару (асортимент), ціна товару, умови поставки товару, валюта договору (зважаючи на п 6.4 договору), порядок розрахунків за товар (умови оплати). Доповнень до контракту, якими б вносились зміни до договору митниці не надано. Частину документів до митного оформлення подано без дотримання вимог ст. 254 МКУ (китайською мовою). А тому у митниці були усі законні підстави для виникнення обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості у кожному з вищенаведених випадків.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2023 відкрито апеляційне провадження та  призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1     ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
18 листопада 2022 року товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "КОРСИКА" (покупець) укладено Контракт № GD20221118 з іноземною компанією "СHANGZHOU GOLDENBURG WOOD CO., LTD" (продавець), що є юридичною особою за законодавством Китайської Народної Республіки.
Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 цього Контракту продавець зобов`язується передати товар у власність покупця, а покупець прийняти товар і своєчасно оплатити його вартість. Номенклатура, кількість, строки, ціна та умови поставки зазначаються в Інвойсах.
Як зазначено у пункті 2.1 розділу 2 Контракту, ціни на товар встановлюються в доларах США та включають вартість тари, упаковки, маркування, а також вартість доставки товару Покупцю (для умов CIF або CFR), або з урахуванням інформації по відвантаженню (для умов FOB).
Загальна вартість кожної конкретної партії поставляємого товару, ціна за одиницю і за позиціями вказуються в комерційних інвойсах кожної конкретної партії товару, що поставляється (пункт 2.2 розділу 2 Контракту).
Згідно з пунктом 2.3 розділу 2 Контракту загальна вартість цього Контракту складається з вартості всіх конкретних партій товару і становить 10 000 000 доларів США.
22 травня 2023 року товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "КОРСИКА" з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг товарів разом з митною декларацією № 23UA401020026156U0 подано митному органу наступні документи: комерційний інвойс № CZDH22035-3 від 13 березня 2023 року, коносамент WMSS23030645 від 15 березня 2023 року, пакувальний лист б/н від 13 березня 2023 року, накладну на залізничне перевезення № 21077 від 06 травня 2023 року, міжнародні товарно-транспортні накладні CMR №№ 000003604, 000003605, 000003606, 000003608, 000003609 від 17 травня 2023 року, контракт на поставку товарів № GD20221118 від 18 листопада 2022 року, договір № 1001/2 про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів від 02 січня 2020 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг РФ-16879 від 09 травня 2023 року, довідку про транспортні витрати № 0905/22 від 09 травня 2023 року, прайс-лист виробника-постачальника б/н від 20 січня 2023 року, висновок про вартість товару ДП "Держзовнішінформ" № 113/268 від 12 травня 2023 року, договір транспортного експедирування № 01-07/2016 від 01 липня 2016 року, копію митної декларації країни відправлення № 223120230000802588 від 13 березня 2023 року.
Додатково на вимогу митного органу позивачем надано рахунок-проформу CZDH22035 від 03 березня 2023 року, платіжну інструкцію в іноземній валюті № 18 від 15 травня 2023 року, лист-пояснення від відправника б/н від 22 травня 2023 року, лист-пояснення від експедитора №2205/22 від 22 травня 2023 року, лист-пояснення від морського агента б/н від 22 травня 2023 року, лист-пояснення до рахунку-проформи № 04-220523 від 22 травня 2023 року, лист від брокера про перелік наданих документів б/н від 22 травня 2023 року.
За результатами розгляду поданих документів митним органом 22 травня 2023 року винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UА401000/2023/000049/2, згідно з яким скориговано вартість окремих категорій товарів за електронною митною декларацією 23UА401020026156U0 від 22 травня 2023 року.
У рішенні зазначено, що в Контракті не встановлено основні умови, а саме: номенклатура товару (асортимент), ціна товару, умови поставки товару, валюта договору (зважаючи на пункт 6.4 Контракту), порядок розрахунків за товар (умови оплати). Доповнень до Контракту, якими б вносились зміни до договору, митному органу не надано. Частину документів до митного оформлення подано без дотримання вимог статті 254 Митного кодексу України (китайською мовою). За допомогою сервісу Google-перекладач митним органом проаналізовано відомості, наявні в поданій копії митної декларації країни відправлення № 223120230000802588 від 13 березня 2023 року та встановлено, що торгівельною країною та країною призначення є Польща (тобто відповідно до декларації країни експорту товар не декларувався на експорт до України), а портом відправлення є порт Яньшань, що не відповідає заявленим декларантом відомостям. Крім того, в поданих документах відсутні відомості про складову митної вартості, зазначену в пункті 6  частини 10 статті 58 Митного кодексу України, а саме: вартість витрат, пов`язаних з обробкою товарів в порту Гданськ, яка є обов`язковою при обчисленні митної вартості. Наведене ставить під сумнів достовірність поданих до митного оформлення документів. За таких обставин митним органом запропоновано декларанту подати додаткові пояснення та документи. Декларантом надіслано на адресу митного органу ряд листів та уточнюючих документів, у яких серед іншого згадується про допущені помилки в наданих для митного оформлення документах. Так, відповідно до банківського платіжного документу отримувач вантажу 15 травня 2023 року здійснив оплату в сумі 178151,50 доларів США за ламіновану підлогу по Контракту від 18 листопада 2022 року № GD20221118. Згідно з пунктом 6.3 Контракту умови оплати вказуються в інвойсі, проте в наданому митному органу комерційному інвойсі від 13 березня 2023 року умови оплати зазначено як 100% оплати протягом 90 днів з моменту поставки. Тобто митниці надано два документи, які суперечать один одному, оскільки із таких слідує, що оплата за товар проводилася двічі (100% передплата та 100% протягом 90 днів з моменту поставки). Зважаючи на те, що для підтвердження митної вартості декларантом надано документи, що містять ознаки підробки, та у зв`язку з відмовою декларанта від надання додаткової  інформації (документів), тому митний орган дійшов висновку, що  декларантом не дотримано вимог частини 2 статті 52 Митного кодексу України. Декларантом митну вартість товару заявлено відповідно до положень статті 58 Митного кодексу України (за ціною Контракту). Враховуючи, що митницею встановлено ознаки підробки поданих до митного оформлення документів та з огляду на відмову декларанта надати документи, що вимагались митним органом, зважаючи на невизначеність основних умов договору, метод визначення митної вартості товару за ціною договору не застосовується. Відповідно до пунктів 2 та 3 статті 58 Митного кодексу України застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 Митного кодексу України. Митна вартість не може бути визначена за методами, визначеними статтями 59 та 60 Митного кодексу, у зв`язку з відсутністю у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні, в найближчий до митного оформлення час, за основним методом визначення митної вартості. Визначити митну вартість за другорядними методами, передбаченими у статтях 62 та 63 Митного кодексу України, неможливо з причин відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості та ненаданням декларантом документів, які надали б можливість визначити митну вартість за цими методами. Саме тому митна вартість товару визначена за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України. При цьому джерелом числового значення митної вартості є митна декларація № UA100390/2023/704899 від 24 квітня 2023 року.    
Не погоджуючись з рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000049/2 від 22.05.2023 позивач звернувся з даним позовом до суду.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Частиною першою та другою статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Статтею 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: ) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
Згідно статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до частин другої та третьої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Така правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14, від 20.10.2020 у справі №809/1056/16 та від 17.01.2023 у справі № 0440/5532/18.
Так, згідно матеріалів справи, декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації № 23UA401020026156U0 від 22 травня 2023 року митної вартості товарів подано митному органу такі документи: комерційний інвойс № CZDH22035-3 від 13 березня 2023 року, коносамент WMSS23030645 від 15 березня 2023 року, пакувальний лист б/н від 13 березня 2023 року, накладну на залізничне перевезення № 21077 від 06 травня 2023 року, міжнародні товарно-транспортні накладні CMR №№ 000003604, 000003605, 000003606, 000003608, 000003609 від 17 травня 2023 року, контракт на поставку товарів № GD20221118 від 18 листопада 2022 року, договір № 1001/2 про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів від 02 січня 2020 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг РФ-16879 від 09 травня 2023 року, довідку про транспортні витрати № 0905/22 від 09 травня 2023 року, прайс-лист виробника-постачальника б/н від 20 січня 2023 року, висновок про вартість товару ДП "Держзовнішінформ" № 113/268 від 12 травня 2023 року, договір транспортного експедирування № 01-07/2016 від 01 липня 2016 року, копію митної декларації країни відправлення № 223120230000802588 від 13 березня 2023 року.
Додатково до митного органу також подано рахунок-проформу CZDH22035 від 03 березня 2023 року, платіжну інструкцію в іноземній валюті № 18 від 15 травня 2023 року, лист-пояснення від відправника б/н від 22 травня 2023 року, лист-пояснення від експедитора №2205/22 від 22 травня 2023 року, лист-пояснення від морського агента б/н від 22 травня 2023 року, лист-пояснення до рахунку-проформи № 04-220523 від 22 травня 2023 року, лист від брокера про перелік наданих документів б/н від 22 травня 2023 року.
Згідно рішення про коригування митної вартості № UA401000/2023/000049/2 від 22 травня 2023 року під час опрацювання положень Контракту № GD20221118 від 18 листопада 2022 року встановлено, що у такому не встановлено основних умов, а саме: номенклатура товару (асортимент), ціна товару, умови поставки товару, валюта договору (зважаючи на пункт 6.4 Контракту), порядок розрахунків за товар (умови оплати).
Однак, такі аргументи контролюючого органу є необшгрунтованими, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Контракту № GD20221118 від 18 листопада 2022 року продавець зобов`язується передати товар у власність покупця, а покупець прийняти товар і своєчасно оплатити його вартість. Номенклатура, кількість, строки, ціна та умови поставки зазначаються в Інвойсах.
Пунктом 2.1 розділу 2 Контракту, встановлено, що ціни на товар встановлюються в доларах США та включають вартість тари, упаковки, маркування, а також вартість доставки товару Покупцю (для умов CIF або CFR), або з урахуванням інформацію по відвантаженню (для умов FOB).
Загальна вартість кожної конкретної партії поставляємого товару, ціна за одиницю і за позиціями вказуються в комерційних інвойсах кожної конкретної партії товару, що поставляється (пункт 2.2 розділу 2 Контракту).
Згідно пункту 2.3 розділу 2 Контракту загальна вартість цього Контракту складається з вартості всіх конкретних партій товару і складає 10 000 000 доларів США.
Крім того, як слідує з Інвойсу № CZDH22035-3 від 13 березня 2023 року та пакувального листа б/н від 13 березня 2023 року, у таких документах чітко зазначено (деталізовано) всі основні умови Контракту, зокрема асортимент товару, ціну, умови поставки, валюту тощо.
Разом з тим, митним органом безпідставно не враховано як Інвойс № CZDH22035-3 від 13 березня 2023 року, так і пакувальний лист б/н від 13 березня 2023 року, які деталізують (конкретизують) загальні положення Контракту, а тому аргументи відповідача в частині незазначення у Контракті його основних умов слід визнати необґрунтованим, адже такі спростовуються поданими декларантом Інвойсом та пакувальним листом.
Стосовно тверджень відповідача про те, що копію митної (експортної) декларації країни відправлення від 13 березня 2023 року № 223120230000802588 надано без перекладу на державну мову, що суперечить вимогам статті 254 МК України, апеляційний суд зазначає таке.
Статтею 254 МК України встановлено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Тобто митний орган наділений правом вимагати у декларанта здійснити переклад документів на українську мову у разі, якщо дані, які містяться в таких документах, необхідні для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.
Однак, матеріали справи не містять будь-яких вимог митного органу щодо здійснення декларантом перекладу на українську мову копії митної декларації, а лише констатовано, що таку декларацію подано без перекладу на державну мову, що не узгоджується з приписами статті 254 МК України.
Крім того, відповідач в оскаржуваному рішенні вказав на те, що відповідно до митної декларації країни відправлення та країною призначення вантажу є Польща (тобто відповідно до декларації країни експорту товар не декларувався на експорт в Україні), а порт відправлення іменований "Яшань", що не відповідає заявленим відомостям.
Так, позивачем направлено до митного органу лист вих. № 03-220523 від 22 травня 2023 року, у якому йдеться про те, що Шанхайський порт має кілька терміналів. Термінал Яншань - шанхайський глибоководний вантажний порт, з якого відправляються всі судна в Європу та в Південну Америку, а тому в експортній декларації від 13 березня 2023 року № 223120230000802588 порт відвантаження був вказаний портовий термінал Шанхай Яншань, що вказує на те, що порт відвантаження був саме Шанхай (як про те і зазначено в коносаменті).  
Водночас, копія митної декларації країни відправлення не є основним документом, яким може підтверджуватися митна вартість товару, а обов`язок складати таку декларацію та зазначати у ній певні відомості не покладається на позивача, оскільки складає таку декларацію відправник товару.
Разом з тим, в оскаржуваному рішенні йдеться про те, що інвойс-проформа від 03 березня 2023 року містить інформацію про партію товару в кількості 10 контейнерів, загальною вартістю 178151,50 доларів США, а умови оплати в ньому визначено як 100% передплата. Проте митному органу надано банківський платіжний документ, відповідно до якого отримувач 15 травня 2023 року здійснив оплату в сумі 178151,50 доларів США за ламіновану підлогу по Контракту від 18 листопада 2022 року. Згідно з пунктом 6.3 Контракту умови оплати вказуються в інвойсі, проте в наданому до митного органу комерційному інвойсі від 13 березня 2023 року умови оплати визначено як 100% оплати протягом 90 днів з момент поставки. Тобто, на думку відповідача, позивач двічі сплатив одну й ту саму суму за товар (100% передплати та 100% протягом 90 днів з моменту поставки).
При цьому, позивачем зазначено, що проформа-інвойс - це документ, що складається перед тим, як сторонам відома повна інформація про товари та не є розрахунковим документом, не містить вимог щодо внесення вказівки сум та може виписуватися ще на невідвантажений товар. Тобто проформа-інвойс не є документом, на підставі якого здійснюється оплата за товар.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є саме ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, а тому такі відомості не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю товарів, що свідчить про необґрунтованість доводів митного органу в цій частині.
Окрім цього, щодо доводів митного органу про наявність розбіжностей в поданих до митного оформлення документах в частині того, що проведений декларантом розрахунок митної вартості не відповідає відомостям наданих документів щодо транспортної складової митної вартості, то відповідачем не надано жодних доказів щодо невідповідності такого розрахунку, а тому такі доводи відповідача є лише його припущеннями.
На підтвердження транспортування задекларованого відповідно до митної декларації товару позивачем надано митному органу договір № 01-07/2016 транспортного експедирування від 01 липня 2016 року між експедитором товариством з обмеженою відповідальністю "Клевер Тім" та товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "КОРСИКА", рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг РФ-16879 від 09 травня 2023 року, накладні на залізничне перевезення № 21077 від 06 травня 2023 року, довідку про транспортні витрати № 0905/22 від 09 травня 2023 року, лист-роз`яснення до вказаної довідки.
Отже, вимога митного органу надати додаткові документи є безпідставною, адже наданих позивачем документів було достатньо для підтвердження числового значення складових митної вартості товару, що імпортувався, а ті неточності, на які звернув увагу митний орган у рішенні, що оскаржується, не свідчать про наявність підстав для витребування інших документів.
Такого ж висновку дійшов ВС у постанові від 21.03.2023 у справі №815/5817/17.
Таким чином, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.
Водночас, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом, відповідач послався лише на деякі розбіжності (неточності), які не стосуються числового значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. А визначення митної вартості за резервним методом з урахуванням числового значення вартості товару, що імпортувався на підставі митної декларації № UA100390/2023/704 899 від 24 квітня 2023 року, жодним чином не обґрунтовано, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог та визнання протиправним і скасування рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000049/2 від 22 травня 2023. 
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Вінницької митниці залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.