ПОСТАНОВА 
Іменем України

28 грудня 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/4722/21
провадження № 22-ц/4809/1192/23 
       
        Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дуковський О. Л. 
судді - Дьомич Л.М., Письменного О.А. 

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2023 року, у складі головуючого судді Кулінки Л.. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

 
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 30 травня 2017 року було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_8 надала ОСОБА_2 позику в сумі 1573,00 доларів США, в строк до 30 травня 2019 року. 
З метою належного виконання зобов`язань що виникають із договору позики, було укладено договір поруки № 1 від 30.05.2017 року, за яким ОСОБА_3 , № 2 від 30.05.2017 за яким ОСОБА_4 , № 3 від 30.05.2017 за яким ОСОБА_5 , № 4 від 30.05.2017 року за яким ОСОБА_6 , № 5 від 30.05.2017 року за яким ОСОБА_7 виступили поручителями ОСОБА_2 по договору позики від 30.05.2017. 
За умовами договорів поруки поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов`язання солідарно відповідати перед позикодавцем, по зобов`язанням які виникають із договору позики від 30.05.2017.
Зазначав, що його мати померла, після смерті якої відкрилась спадщина. 
Вказував, що він є спадкоємцем першої черги, звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Томаз В.І., в результаті чого йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкової маси. 
В подальшому, позивачем було виявлено в документах матері договір позики від 30.05.2017, боргову розпису від 30.05.2017, додаток № 1 до договору позики від 30.05.2017, та договори поруки № 2, 3, 4, 5, від 30.05.2017.
Вказував, що на даний час зобов`язання за договором позики не виконанні, у визначений строк кошти, йому як спадкоємцю кредитора не повернуті, що й стало причиною звернення позивача до суду.
Просив стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на його користь заборгованість за договором позики від 30.05.2017 в розмірі 74450,85 грн.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на недоведеність позовних вимог.
Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вважає рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Вказує, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 , а тому має право вимагати повернення від відповідачів боргу за договором позики.
Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив свідоцтво про прийняття спадщини.
Крім того посилається на те, що відповідачі - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 визнають позов частково, що зафіксовано у протоколі судового засідання від 20.04.2023, але даної обставини суд першої інстанції не взяв до уваги.
Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не подавали.
Справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним нормам.

Встановлено, що 30 травня 2017 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами пунктів 2.1-2.2 якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 1573,00 доларів США. Зазначену суму грошових коштів позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 30.05.2019 (а.с. 6).
Отримання ОСОБА_2 зазначених коштів підтверджується власноручно написаною розпискою від 30 травня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 засвідчив, отримання від ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 1573,00 доларів США (а.с.7).
30 травня 2017 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договори поруки № 1, 2, 3, 4, 5 (а.с. 9-13). 
За умовами пункту 1.2 яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов`язання відповідати перед позикодавцем по зобов`язанням боржника, а також за будь-якого нового боржника в разі переведення боргу (заміні боржника) за договором позики чи смерті боржника, які виникають з умов договору позики від 30.05.2017, укладеного між позикодавцем і боржником, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, в повному обсязі, в тому числі за виконання: зобов`язань боржника (нового боржника) по поверненню позики за договором позики; зобов`язань боржника (нового боржника) по сплаті пені, штрафів, та інших зобов`язань, що виникають з умов договору позики.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 квітня 2019 року посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області, ОСОБА_1 прийняв у спадщину після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб марки ВАЗ 2107, випуску 2004 року, шасі (кузов, рама. коляска) № НОМЕР_1 , тип легковий седан – В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.14,15).
16 червня 2021 року ОСОБА_1 направив письмові вимоги відповідачам про погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання умов договору позики від 30.05.2017 (а.с.18-23).
Проте, у добровільному порядку, як позичальник, так і його поручителі не виконали 
вимоги щодо погашення заборгованості у досудовому порядку, а тому позивач звернувся із позовом про стягнення солідарно із відповідачів на його користь заборгованість за договором позики від 30.05.2017 в розмірі 74450,85 грн.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову послався на те, що позивачем не доведено одноосібне право на пред`явлення вимоги та стягнення суми боргу за договором позики після смерті позикодавця.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Звертаючись із позовом до суду ОСОБА_1 надав свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджує успадкування ним майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,спадкова справа №33/2018, зареєстровано в реєстрі № 555.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину,  може одержати  свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємцівсвідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2019, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 1296 ЦК України не визначено часток у спадщині.
Для перевірки коло спадкоємців судом першої інстанції не було витребовано спадкову справу №33/2018, зареєстрованої в реєстрі № 555.
Колегія суддів вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено належним чином, що він є єдиним спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 (а.с. 14,15, 168).
Встановлено, що ОСОБА_8 перебувала у договірних правовідносинах із відповідачами, які в строк до 30.05.2019 мали повернути позикодавцеві ( ОСОБА_8 ) грошові кошти в сумі - 1573,00 доларів США.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла, а зобов`язання відповідачами за договором позики від 30.05.2017 залишилися не виконаними, позивач як єдиний спадкоємець ОСОБА_8 має право вимоги щодо повернення заборгованості відповідачами.
Звернувшись із позовом позивач надав розрахунок заборгованості згідно договору позики від 30.05.2017 (а.с. 16), а також надав виписку про офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 22.06.2021 (а.с. 17).
Колегія суддів вважає розрахунок заборгованості належним та допустимим доказом у справі, який не спростований відповідачами.
Оскільки відповідачі отримали позику у іноземній валюті, суд апеляційної інстанції також бере до уваги наданий позивачем на день звернення із позовом до суду офіційний курс гривні щодо іноземної валюти (долара США).
Крім того, як вбачається із матеріалів справи, у судовому засіданні 20.04.2023 позичальник ОСОБА_2 визнав даний позов частково на суму 40 000,00 грн , та заперечував щодо пені (а.с. 129 зворот). 
Тобто, позичальник визнає факт отримання грошових коштів у позику та наявність заборгованості.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини першої статі 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу статті 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів.
За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, яка визнається укладеною з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Предметом виконання грошового зобов`язання за договором позики є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності договору позики, позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти в установлений договором строк.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Враховуючи вищевказану норми позивач звернувся, як спадкоємець, який успадкував права та обов`язки після смерті ОСОБА_8 .
Таким чином із відповідачів необхідно стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 74 450, 85 грн , яка складається із: 26181,25 грн позики; 19470,22 грн - відсотки; 28799,38 грн пеня.
Тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2023 року - скасувати.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути солідарно із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) заборгованість за договором позики від 30 травня 2017 року в сумі - 74 450, 85 грн (сімдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят грн. 85 коп ).
Стягнути солідарно із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового зборуза подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі - 2270,00 грн .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

       Головуючий                                                                 О.Л. Дуковський 

       Судді                                                                           Л.М. Дьомич

               О.А. Письменний