КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                   
Справа №  760/16135/23                          Головуючий у 1 інстанції: Жовноватюк В.С.
Провадження № 22-ц/824/6743/2024                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29  лютого 2024року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складіколегії суддів:           
судді-доповідача                                                 Шебуєвої В.А., 
суддів                                             Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,
 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1   про стягнення аліментів,-
 
в с т а н о в и в:
 
В липні 2023 року  ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1   про стягнення аліментів. Зазначила, що з 25 квітня 2018 року перебуває з відповідачем у у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дочку ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тривалий час вона з дочкою проживають окремо від відповідача, дитина перебуває на її повному забезпеченні. ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 липня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 липня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
В апеляційній скарзі відповідач  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 липня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що є військовослужбовцем і не був обізнаний про розгляд справи. Під час розгляду справи він спілкувався з позивачкою та добровільно перераховував їй аліменти на утримання дитини. Про звернення до суду з позовом про стягнення аліментів ОСОБА_2 йому не казала. Вважає, що позивачка не надала доказів на підтвердження необхідних витрат на дитину. Потреби дитини повністю покриваються 1/4 частиною його заробітку.
Позивачка ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Задовольняючи позов ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину, суд першої інстанції виходив з того, що сторони проживають окремо, а їх спільна дитина проживає разом з позивачкою.
Суд визначив стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 липня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Оскаржуючи рішення суду, ОСОБА_1 не заперечує право позивачки на отримання аліментів на дитину. Апелянт фактично просить змінити рішення суду, зменшивши визначений судом розмір аліментів з 1/3 частини на 1/4.
Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).
Позивачка ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Доказів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів на дитину до 1/4 частини ОСОБА_1 не надав.
Посилаючись на те, що він є військовослужбовцем, ОСОБА_1 не надав суду даних про розмір свого доходу (заробітку). У зв`язку з цим у суду відсутня можливість встановити, що стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у меншому розмірі - 1/4 частини від його доходу (заробітку) буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від його доходу (заробітку) є надмірним та поставить його у складне матеріальне становище. 
Доводи апеляційної скарги  не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                    Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Матвієнко Ю.О.
 
                                                                                 Крижанівська Г.В.