УХВАЛА
 
13 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 278/2357/22
провадження № 61-5344св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2023 року у складі колегії суддів: Коломієць О. С., Шевчук А. М., Талько О. Б.
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень
 
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив, стягнути з відповідача суму боргу за договорами позики в сумі 145 727,13 дол. США, з яких 10 4200,00 дол. США - основного боргу, 8 379,25 дол. США - розмір відповідальності за порушення грошового зобов`язання, 33 147,88 дол. США - відсотки за користування коштами.
 
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 12 січня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 73 520,00 дол. США, з яких: 64 200,00 дол. США - сума основного боргу, 9 320,00 дол. США - проценти за користування коштами. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 січня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  про стягнення відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договорами позики від 30 березня 2021 року № 30/03, від 13 травня 2021 року № 13/05, від 22 травня 2021 року № 22/05 скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення цих вимог. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно зі статтею 625 ЦК України за договорами позики від 30 березня 2021 року № 30/03, від 13 травня 2021 року № 13/05, від 22 травня 2021 року № 22/05 в розмірі 4 780,54 дол. США. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 січня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договорами позики від 17 квітня 2022 року № 17/04, від 11 червня 2021 року № 11/06, відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно зі статтею 625 ЦК України за договорами позики від 17 квітня 2022 року № 17/04, від 11 червня 2021 року № 11/06, а також процентів за користування коштами в розмірі 23 827,88 дол. США залишено без змін. Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору змінено, збільшено його розмір з 6 258,300 грн до 6 574,65 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 252,65 грн.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
14 квітня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 через підсистему «Електронний Суд» подав касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення в частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 заборгованості  за договорами позики № 17/04 від 17 квітня 2022 року, № 11/06 від 11 червня 2021 року, відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно статті 625 ЦК України за вищевказаними договорами позики, а також процентів за користування коштами в розмірі 23 827, 88 дол. США скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги щодо стягнення.
 
Касаційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 753/1349/20, від 18 липня 2018 року у справі № 143/280/17, від 19 червня 2019 року у справі № 472/693/16-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 752/11541/16-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 310/6826/16-ц, від 21 грудня 2021 року у справі № 361/7897/19, від 19 травня 2020 року у справі № 212/2099/16-ц, від 03 червня 2020 року у справі № 461/9270/18, від 21 вересня 2022 року у справі № 275/732/17, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, від 01 березня 2023 року у справі № 234/19485/19, від 15 березня 2023 року у справі № 522/4382/21, від 22 березня 2023 року у справі № 759/23675/19, від 22 березня 2023 року у справі № 925/400/21, від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Зазначає, що суд прийняв рішення з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 квітня 2023 року касаційна скарга ОСОБА_1 передана на розгляд            судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.
Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору та приведення касаційної скарги у відповідність.
У визначений в ухвалі строк представник заявника через підсистему «Електронний Суд» подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, а саме: квитанцію про сплату судового збору у розмірі 19 850,00 грн та нову редакцію касаційної скарги, із зазначенням інформації про відповідача ОСОБА_2 .
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2023 року продовжено строк для усунення недоліків вказаної касаційної скарги, зокрема надати докази надсилання копії касаційної скарги листом з описом вкладення на адресу ОСОБА_2 .
Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2023 року (після усунення недоліків касаційної скарги) відкрито касаційне оскарження у справі (з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України), витребувано матеріали справи № 278/2357/22 із Житомирського районного суду Житомирської області, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу. 
У червні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи             № 278/2357/22.
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2023 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 20 березня 2024 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков	
 	Р. А. Лідовець	
 	Д. Д. Луспеник