Справа № 464/5555/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Дулебо Н.І. 
Провадження № 22-ц/811/3624/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 березня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
секретаря Цьони С.Ю.
з участю: представника апелянта – адвоката Райхеля Р.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності,-

в с т а н о в и в:
В серпні 2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності сторін на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, та на автомобіль марки «Hyndai Tucson», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , чорного кольору; визнання права власності у цілому на вказані транспортні засоби за відповідачем; стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за частку ринкової вартості автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon» в сумі 305 450 грн. та за частку ринкової вартості автомобіля марки «Hyndai Tucson» в сумі 181 850 грн., а всього 487 300 грн.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 07 листопада 2023 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_5 (РНОКПП  НОМЕР_5 , місце реєстрації та проживання – АДРЕСА_1 ) та  ОСОБА_3  (РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації і проживання – АДРЕСА_2 ) з такими умовами:
1.Сторони визнають, що у відповідності до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.12.2018 (справа № 450/3344/18) про поділ майна подружжя, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають право спільної часткової власності по частини автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та частини автомобіля марки «Hyndai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_3 .
2.Сторони погоджуються, що з метою врегулювання спірних питань щодо володіння і користування вказаними автомобілями, такі необхідно визнати у цілому на праві власності за відповідачем, а позивач отримує від відповідача грошову компенсацію за частку кожного автомобіля у сумі, за яку домовились сторони.
3. З моменту затвердження судом мирової угоди та набрання ухвалою суду законної сили встановлюється:
- визнати право власності у цілому за ОСОБА_3 на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору , припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вказаний автомобіль;
- визнати право власності у цілому за ОСОБА_3 на автомобіль марки «Hyndai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , чорного кольору, припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на вказаний автомобіль;
- протягом 5 (п`яти) днів з моменту затвердження судом мирової угоди ОСОБА_3 зобов`язана сплатити  ОСОБА_6  грошову компенсацію, а саме: за одну другу частку автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , – в сумі 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. та за одну другу частку автомобіля марки «Hyndai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , – в сумі 140 000 (сто сорок тисяч) грн., а всього 380 000 (триста вісімдесят тисяч) грн.
4.Сторони засвідчують, що після затвердження мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо зазначених автомобілів.
5.Сторони, що уклали цю мирову угоду, ознайомлені з вимогами ст.175, п.4 ст.205 ЦПК України, та домовились повідомити про це суд, подавши спільну заяву про затвердження та визнання мирової угоди із закриттям провадження у справі, додавши до заяви дану мирову угоду.
6.Сторони визнали, що з врахуванням положень мирової угоди визначені всі суттєві умови та існують належні підстави для визнання та виконання зобов`язань сторін за цією угодою.
7. Ця мирова угода є підставою для проведення реєстрації права власності за  ОСОБА_3  (РНОКПП НОМЕР_6 ):
- автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору;
- автомобіля марки «Hyndai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , чорного кольору.
8. Така мирова угода є чинною з моменту визнання її судом.
9. Така мирова угода складена українською мовою в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, з яких один екземпляр – для суду для долучення до справи, та по одному екземпляру кожному з учасників сторін.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності – закрито.
Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .
Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи.
Покликається на те, що у даній справі охоронюваний законом її інтерес полягає у прагненні отримати матеріальне задоволення від виконання судового рішення у страві №9450/233918 за її - ОСОБА_1 позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. 
Так, стверджує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинялися дії для унеможливлення виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2018 року у справі №450/2339/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яке вступило в законну силу ще 22 листопада 2018 року. При цьому, зауважує, що з 22 листопада 2018 року - вступу рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2018 року у справі №450/2339/18 в законну силу та до 25 квітня 2019 року - відкриття виконавчого провадження жодних дій, позовів як ОСОБА_4 так і ОСОБА_3 до суду не подавались. Відтак, вважає що вказані дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 направлені на унеможливлення виконання рішення суду. 
Звертає увагу на те, що штучний поділ автомобілів, як рухомого майна, без врахування іншого майна та боргів подружжя носить фраудаторний характер і направлений виключно на унеможливлення виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики, укладеного за період подружнього життя з ОСОБА_3 .
Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта – адвоката Райхеля Р.П. на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити. 
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. 
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Задовольняючи заяву про затвердження мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що укладена сторонами мирова угода не суперечить закону, її здійснено на користь обох сторін, виконання мирової угоди не порушує інтересів інших осіб.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне. 
Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності сторін на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, та на автомобіль марки «Hyndai Tucson», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , чорного кольору; визнання права власності у цілому на вказані транспортні засоби за відповідачем; стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за частку ринкової вартості автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon» в сумі 305 450 грн. та за частку ринкової вартості автомобіля марки «Hyndai Tucson» в сумі 181 850 грн., а всього 487 300 грн.
16 жовтня 2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали заяву про затвердження мирової угоди.
За ч.7 ст.49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.  
Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.
Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, зокрема, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.
Отже, визнаючи мирову угоду між сторонами, суд першої інстанції вважав встановленим, що умови цієї мирової угоди не суперечать закону і не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.10.2018 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.
Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) грошові кошти у розмірі 706599,00 (сімсот шість тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) доларів США, з яких 475 000 доларів США основного боргу та 231 599 доларів США відсотків за користування коштами, що згідно офіційного курсу Національного Банку України становить 18 682 477,56 (вісімнадцять мільйонів шістсот вісімдесят дві тисячі чотириста сімдесят сім гривень 56 копійок) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) 8810,00 судового збору за подання позовної заяви до суду.
25 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. прийнято постанову про арешт майна боржника: на легковий автомобіль «HYNDAI TUCSON», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та на легковий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO WAGON», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
26 квітня 2019 року приватним виконавцем було описано та накладено арешт на автомобілі «HYNDAI TUCSON», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та «MITSUBISHI PAJERO WAGON», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 20.08.2019 постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баровою Н.М. транспортний засіб марки «HYNDAI TUCSON», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та, за аналогічних обставин постановою від 07.09.2020 року передано транспортний засіб марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 стягувачу ОСОБА_1 , у рахунок погашення боргу за виконавчим листом №450/2339/18 від 13.12.2018 року, що видав Пустомитівський районний суд Львівської області.
Про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Біаровою Н.М. складено відповідні акти від 28.08.2019 року та від 07.09.2020 року.
04 жовтня 2019 року приватний виконавець Баірова Н.М. винесла постанови про зняття автомобілів з реєстраційного обліку, копії постанов було направлено в РСЦ МВС у Львівській області. 
Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області від 22.11.2021 року вказані автомобілі оголошено в розшук.
23 листопада 2021 року ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Барової Наталії Михайлівни. ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування постанов і актів про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.
Враховуючи вищенаведене, як ОСОБА_4 так і ОСОБА_3 було достовірно відомо про те, що на підставі виконавчого листа №450/2339/18, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягується заборгованість в загальному розмірі 706599,0 доларів США.
Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що поділ автомобілів, як рухомого майна, без врахування іншого майна та боргів подружжя носить фраудаторний характер і направлений виключно на унеможливлення виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики, укладеним в період подружнього життя з ОСОБА_3 . 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі суд першої інстанції не пересвідчився, чи укладена між сторонами мирова угода стосується лише прав та обов`язків сторін та предмета позову, та не порушує права й законні інтереси інших осіб, зокрема, стягувача за іншим позовом ОСОБА_1 , не залучив до участі у справі таку, дійшовши передчасного висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
Що стосується вимоги апеляційної скарги про ухвалення постанови про відмову у задоволенні заяви про визнання мирової угоди, то така до задоволення не підлягає, оскільки виходячи з системного аналізу процесуальних норма права, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі не наділений такими повноваженнями.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу ОСОБА_1  – задовольнити частково.
Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 07 листопада 2023 року  скасувати,  справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 15.03.2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.