Справа №761/35572/23                                                                    Головуючий в суді І інстанції: Кваша А.А.
Провадження № 33/824/164/2024                                                Доповідач в II інстанції: Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 січня 2024 року                                                                                    м. Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,
за участю:
захисника - Музичук Л.В., 
потерпілого - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_2 ,     ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Гайсин, Вінницької області, директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, адреса місця роботи - м. Київ, вул. С. Стрільців, 17,  за ч.5 ст.212-3 КУпАП - закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В С Т А Н О В И В:
         Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.09.2023 серія ДН № 0060, складеного уповноваженим Радою адвокатів Донецької області Сарбаш О.О., вказано, що адвокат Осика С.В. звернувся з адвокатським запитом № 1004-2 від 07.08.2023 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з проханням надати інформацію у вигляді фотокопій ряду зазначених у адвокатському запиті документів:
         1. рішення Адміністративної ради Фонду, якими було затверджено положення про службу внутрішнього аудиту Фонду, за період з 2012-2023 рік;
         2. рішення Адміністративної ради Фонду про затвердження вимог до розкриття інформації про діяльність Фонду, що приймались у термін з 2012-2023 рік;
         3. положення про службу внутрішнього аудиту Фонду, що діяли у термін з 2012 по 2023 рік;
         4. рішення Адміністративної ради Фонду, якими було затверджено порядок та умови оплати праці членів виконавчої дирекції Фонду, що приймались у термін з 2012 по 2023 рік;
         5. рішення Адміністративної ради Фонду про проведення позачергових аудиторських перевірок Фонду з рішенням про визначення аудитора для їх проведення, починаючи з 2012 по 2023 рік;
         До адвокатського запиту № 1004-2 від 07.08.2023 адвокатом Осика С.В. були долучені належним чином посвідчені копії його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру, такий запит Фондом отримано та зареєстровано за вх. № 15009/23 07.08.2023.
         Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на адресу адвоката було надіслано лист за № 60-9448 від 10.08.2023, де останній продовжив строк розгляду адвокатського запиту. Станом на день складання протоколу - 18.09.2023, на адресу адвоката не було надіслано листа/відповіді на його адвокатський запит № 1004-2 від 07.08.2023.
         Такі дії директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  ОСОБА_2  вважаються несвоєчасним наданням відповіді адвокату, що має ознаки відмови наданні на адвокатський запит та кваліфіковані уповноваженою особою за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
    Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_2  за ч.5 ст.212-3 КУпАП - закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,  у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з рішенням першої інстанції ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Вказує, що висновки викладені у постанові суду є незаконними та необгрунтованими, такими, що не грунтуються на матеріалах справи.

Вказує, що суд помилково дійшов висновку про те, що адвокатський запит було адресовано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не особисто директору-розпоряднику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут С.В., яка не є ні посадовою ні службовою особою органу державної влади чи місцевого самоврядування, та не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Також, вказує, що посилання суду на те, що ОСОБА_2 перебувала у відрядженнях та у відпустках, у зв`язку з чим не могла вчасно розглянути адвокатський запит, є безпідставними, оскільки, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_2 на період відрядження чи відпустки делегувала комусь свої повноваження, відтак продовжувала виконувати функції директора-розпорядника Фонду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, думку захисника Музичук Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
         Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
         Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
         Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
         Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
         Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
         При винесенні оскаржуваної постанови зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано в повній мірі.
         Так, відповідальність за ч.5 ст. 212-3 КУпАП настає за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
         Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати те, що неправомірна відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит, неповне надання інформації на адвокатський запит, надання інформації на адвокатський запит, що не відповідає дійсності є самостійними складами зазначеного вище адміністративного правопорушення.
         Отже, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до названого Закону.
         Так, за змістом положень частин 1 та 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
         Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
         Однак, встановлені судом першої інстанції обставини справи та наявні в матеріалах справи докази не підтверджують обставини, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначене повністю знайшло своє підтвердження при перегляді справи апеляційним судом.
         Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Осика С.В. звернувся з адвокатським запитом № 1004-2 від 07.08.2023 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з проханням надати інформацію у вигляді фотокопій ряду зазначених у адвокатському запиті документів.
         Зі змісту адвокатського запиту Осики С.О. № 1004-2 від 07 серпня 2023 року вбачається, що адвокатом надається правова допомога потерпілій   ОСОБА_4 , у зв`язку з чим останній звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою надання інформації, яка буде використана в якості доказів у Шевченківському районному суду м. Києва.
         Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на адресу адвоката було надіслано листа № 60-9448 від 10.08.2023, яким повідомлено про продовження терміну розгляду адвокатського запиту.
         Так, судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що адвокатський запит було адресовано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не безпосередньо директору-розпоряднику Фонду, ким є Рекрут С.В.        Крім того, судом вірно зазначено про те,  що у період з 02.08.2023 по 05.08.2023,   ОСОБА_2 перебувала у відрядженні, у період з 07.08.2023 по 11.08.2023 перебувала у щорічній основній відпустці та станом на зазначену у адміністративному протоколі дату вчинення правопорушення - 29.08.2023, директор-розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2  знаходилась у відрядженні за кордоном та відповідно не розглядала запит адвоката Осики С.В. №1004-2 від 07.08.2023, не підписувала відповіді на нього. 
Посилання апеляційної скарги ОСОБА_4 на те, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_2 на період відрядження чи відпустки делегувала комусь свої повноваження, відтак продовжувала виконувати функції директора-розпорядника Фонду, не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи, а саме копіями наказів про відрядження № 97-в від 31.07.2023, № 112-в від 25.08.2023, наказом про відпустку № 628-вд від 01.08.2023 року, підтверджуються висновки суду про те, що ОСОБА_2 у вказаний період адвокатський запит ОСОБА_1 не отримувала, відповідь на нього не надавала.

Поряд з цим, судом встановлено, що  протокол щодо ОСОБА_2 містить суперечливе формулювання, яким може охоплюватись об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено, що «дії директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут С.В. вважаються несвоєчасним наданням відповіді адвокату, що має ознаки відмови в наданні відповіді на адвокатський запит», з чим повністю погоджується апеляційний суд.

         Крім того, перевіряючи матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що судом мотивовано вказано на допущені порушення норм КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , які ставлять під сумнів належність та допустимість такого доказу.
         Всупереч доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно проаналізовано матеріали справи про адміністративне правопорушення, надано належну оцінку всім доказам у справі та зроблено вірний висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. 
         Підстави, за яких апелянт вказує на необхідність скасування постанови суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
         Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
             Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_2 за ч.5 ст.212-3 КУпАП- без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               В.С. Полосенко