ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року	Львів	Справа № 460/16807/21 пров. № А/857/20069/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді                                        Судової-Хомюк Н.М.
суддів                                                            Онишкевича Т.В., Шинкар Т.І.
за участі секретаря судового засідання       Хомин Ю.Є.
представник позивача: Матус Т.А.
представник відповідача: не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року про відмову у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 460/16807/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-
суддя в 1-й інстанції – Борискін С.А., 
час ухвалення рішення –12 год. 13 хв.,
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 03.10.2023

                                               В С Т А Н О В И В :

10 грудня 2021 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач, заявник) звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області (далі також ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач), в якому просила:
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Ф) Головного управління ДПС у Рівненській області  від 02.11.2021 №0470321/18-2407-1717 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 125 911, 86 грн.;
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Ф) Головного управління ДПС у Рівненській області від 02.11.2021 № 047032119-2407-1717 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 141 130, 86 грн.;
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Ф) Головного управління ДПС від 02.11.2021 № 0470321-2407-1717 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 146 420, 87 грн..
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що згідно з пп. «є» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема, виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств. На думку позивача, об`єкт нерухомого майна (м`ясожировий цех), який на праві приватної власності належить позивачу та відноситься до об`єктів харчової промисловості, не є об`єктом оподаткування за 2018-2020 роки, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Крім того, позивач вказувала, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято і надіслано поза межами встановлених Податковим кодексом України строків. Просила позов задовольнити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року, що набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено повністю.
28.08.2023 ОСОБА_1 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року за нововиявленими обставинами.
Подану заяву обґрунтовувала тим, що 23 серпня 2023 року за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи позивачем отримано висновок експерта №230727/1_ФМ даток №4). Даним висновком експерта встановлено наступне: «Загальна площа приміщень будівлі м`ясожирового цеху відповідно до інвентаризаційної  справи № 813 комунального підприємства «Архітектор» Дубенської  міської ради станом на час укладання договору купівлі-продажу від 19.09.2014 року становить 6786,7 кв.м.»; «Отже, площа, яка вказана в договорі купівлі-продажу не відповідає фактичній площі приміщень будівлі м`ясожирового цеху, які існували станом на 19.09.2014 року.».
Заявник вважає, що оспорювані податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню, оскільки містять розрахунки податків на основі невірної площі об`єкту нерухомості, яка відповідно до пп.266.3.1 п.266.3 ст. 266 Податкового кодексу України є базою оподаткування, так як дійсна площа вказаного майна в період 01.01.2018 по 01.07.2019 становила 6786,7 кв.м., а в період з 01.07.2019 по даний час - 823,6 кв.м., а не 6764 кв. м., яку брав до уваги податковий орган.
Таким чином, на думку заявника, дана обставина вважається нововиявленою, оскільки на час розгляду справи об`єктивно не могла бути відома ні заявнику, ні суду, а стала відома заявнику 23 серпня 2023 року після ознайомлення з висновком експерта. Також вважає, що дана обставина є нововиявленою, оскільки підтверджує неправильність площі, яка використовувалась при розрахунку суми даних податків, тобто спростовує факти встановлені в рішенні та породжує процесуальні наслідки, впливає на законність й обґрунтованість ухваленого без врахування їх врахування судового рішення. Дана нововиявлена обставина стосується усіх трьох оспорюваних податкових повідомлень - рішень за 2018, 2019 та 2020 роки, оскільки існувала з моменту укладення договору купівлі - продажу від 19.09.2014 року. 
Також вказує про те, що за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи з`ясувалось, що при складанні нового технічного паспорту комунальним підприємством «Архітектор» Дубенської міської ради до загальної площі помилково включено неіснуючі приміщення підвалу, про що заявнику раніше не було відомо, та на думку заявника дана обставина також є нововиявленою, оскільки підтверджує неправильність площі, яка використовувалась при розрахунку суми даних податків, тобто спростовує факти встановлені в рішенні та породжує процесуальні наслідки, впливає на законність й обґрунтованість ухваленого без врахування судового рішення.
Окрім цього, зазначає, що описані у поданій заяві податки заявнику нараховані як власнику майна, однак, об`єкт оподаткування, починаючи з 2015 року перебуває в арешті, а також у статусі спірного майна між колишнім подружжям, так як на розгляді Радивилівського районного суду Рівненської області перебувають цивільні справи № 559/3153/15, №559/1948/15, які не вирішені по даний час. За результатами розгляду даних справ заявнику ОСОБА_1 може належати на праві власності лише 1/2 частки об`єкта оподаткування або у разі задоволення позову цивільної справи 559/3153/15 відсутні зобов`язання щодо сплати податків, що в подальшому також може слугувати підставами для перегляду даного судового рішення.
Також 28.09.2023 представником позивача до суду першої інстанції було подано заяву про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області по цивільній справі №559/3153/15-ц. Таку заву представник позивача мотивував тим, що підставою для визначення контролюючим органом податків згідно спірних податкових повідомлень-рішень є право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно – 5084/10000 частки будівлі м`ясожирового цеху ВАТ «Дубенський м`ясокомбінат», яке оскаржується ОСОБА_2 у цивільній справі №559/3153/15-ц.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі відмовлено.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі №460/16807/21 за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі №460/16807/21 залишено в силі.
Так, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені стороною позивача у заяві обставини не можуть бути визнані нововиявленими обставинами в розумінні ч.2 ст.361 КАС України. Суд зокрема вказав про те, що вказаний висновок експерта від 18.08.2023 №230727/1_ФМ на який покликається позивач фактично є новим доказом у справі, який не оцінювався судом, стосовно обставин, що були встановлені у рішенні суду від 08.08.2022. А неправильність обчислення бази об`єкту оподаткування, з огляду на помилкове визначення площі об`єкта нерухомості, не була обставиною, з якою позивач пов`язувала протиправність оскаржуваних у справі податкових повідомлень-рішень та, відповідно, не входила до предмета доказування у справі.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, апелянт - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню. 
Так, щодо ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 з питань зупинення провадження у справі, апелянтом у апеляційній скарзі подано заперечення, у яких вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для зупинення провадження у справі. Звертає увагу суду на те, що відповідно до статей 217, 236 Цивільного кодексу України випливає, що у випадку визнання судом договору купівлі-продажу в частині покупця недійсним з переведенням прав і обов`язків покупця на іншу особу, такий договір є недійсним в частині первинного покупця з моменту його вчинення. Так як оспорюваний договір купівлі-продажу 5084/10000 частки - будівлі м`ясожирового цеху колишнього ВАТ «Дубенський м`ясокомбінат» укладений 19 вересня 2014 року, тому в разі задоволення позову в цивільній справі №559/3153/15-ц, саме з вказаної дати ОСОБА_1 (заявник) не буде власником даного об`єкта оподаткування. Окрім того, вказаний цивільний позов в частині зазначеного нерухомого майна заявник визнає повністю.
Окрім того, в підтвердження правильності позиції щодо необхідності зупинення даного провадження апелянт звертає увагу на те, що на розгляді Рівненського окружного адміністративного суду знаходиться справа №460/509/23 за позовом ОСОБА_1 (заявника) про скасування податкового повідомлення-рішення з аналогічного податку за 2021 рік щодо вищевказаного об`єкту оподаткування та провадження в даній справі зупинено на підставі такого ж клопотання ОСОБА_1 (заявника), у зв`язку з наявністю факту судового оскарження права власності на об`єкт оподаткування до вирішення вищевказаної цивільній справі №559/3153/15-ц.
Щодо обґрунтування вимог апеляційної скарги на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року за наслідками провадження за нововиявленими обставинами, апелянт зазначає, що висновки суду не відповідають дійсності, оскільки заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не містить будь-яких нових обставин, що з`явилися або змінилися після розгляду справи, а навпаки ґрунтується на обставинах, які існували до початку розгляду.  Звертає увагу на те, що в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявником вказувалися дві такі обставини, одну з яких суд взагалі не дослідив, а саме виявлену помилку розміру площі нерухомого майна у договорі купівлі - продажу даного об`єкта нерухомості.
Вважає, що з огляду на те, що під час обчислення суми податків використовувалась невірна площа об`єкта нерухомості, яка відповідно до пп.266.3.1 п.266.3 ст. 266 Податкового кодексу України є базою оподаткування, оспорюванні податкові повідомлення - рішення містять неправильні розрахунки податку, тому є незаконними та підлягають скасуванню.
Таким чином, зазначена обставина являється нововиявленою та стосується усіх трьох оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, оскільки виникла 19 вересня 2014 року та на час розгляду справи об`єктивно не могла бути відома ні заявнику, ні суду, також підтверджує неправильність площі, яка використовувалась при обчислені суми податків, тобто спростовує факти встановлені в рішенні та породжує процесуальні наслідки, впливає на законність й обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Існування зазначеної нововиявленої обставини підтверджується як і долученою копією інвентаризаційної справи №813 так і висновком експерта від 18.08.2023 №230727/1_ФМ, який не являється новим доказом як підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, а є одним з доказів, якими підтверджуються нововиявлені обставини.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції не вірно оцінив доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, беручи до уваги лише висновок експерта та оцінивши його новим доказом як підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами та просить:
скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду у адміністративній справі № 460/16807/21 від 28 вересня 2023 року з питань зупинення провадження у справі та зупинити провадження до набрання законної сили рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області по цивільній справі №559/3153/15-ц;
скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду у адміністративній справі № 460/16807/21 від 28 вересня 2023 року за наслідками провадження за нововиявленими обставинами;
скасувати рішення суду від 08 серпня 2022 року по адміністративній справі № 460/16807/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача встановив наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до частин першої та другої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що спричинили ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.       
При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи.
Отже, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.
Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Європейський суд з прав людини у п. 40 рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
Відтак, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.
Також слід погодитись із судом першої інстанції, що перегляд рішення у справі, яке набрало законної сили, без наявності достатніх підстав, зокрема у силу помилкового віднесення обставин до нововиявлених, суперечить принципу правової визначеності.
Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже по своїй природі передбачає конфлікт між принципом «правової визначеності» та «правом на справедливий суд», але останній (з урахуванням того ж принципу «правової визначеності», в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 02.05.2023 у справі №420/20522/21, а також у постанові від 10.08.2023 у справі №260/771/19.
Так, зі змісту заяви про розгляд судового рішення за нововиявленими обставинами, істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи позивач покликається на будівельно-технічну експертизу за заявою ОСОБА_1 , висновок в якій складено 18.08.2023 за №230727/1_ФМ та те, що відповідно до інвентаризаційної справи №813 комунального підприємства «Архітектор» Дубенської міської ради загальна площа об`єкта оподаткування становить - 6786.7 кв.м., а відповідно до договору купівлі- продажу даної нерухомості - 6764 кв.м.
Матеріали справи свідчать, що рішення суду у даній справі прийнято 08.08.2022 та набрало законної сили 25.11.2022. Обставини того, що у позивача на праві власності зареєстровані наступні будівлі: - частина комплексу з адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівля м`ясожирового цеху площею 6764 кв.м., що складає частку 5084/10000 комплексу. Право власності зареєстроване 09.12.2013; магазин № НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , частка права власності 6/100. Право власності зареєстроване 26.10.2014 - не були спірними у справі.
Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що під час розгляду справи, було встановлено, що враховуючи наявність у власності ОСОБА_1 вказаних об`єктів нерухомого майна, на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Головним управлінням ДПС у Рівненській області здійснено розрахунок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки відповідно до положень ст.266 Податкового кодексу України та винесено оскаржувані у справі податкові повідомлення-рішення.
Отже, позивач була обізнана з усіма обставинами, пов`язаними з підставами здійснення розрахунок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, тобто такі обставини були відомі позивачу та могли бути встановлені судом під час розгляду справи, отже не є нововиявленою та не є підставою для скасування рішення у цій справі.
Суд першої інстанції вірно встановив, що заява про проведення будівельно-технічної експертизи з питань визначення площі приміщень будівлі м`ясожирового цеху відповідно до інвентаризаційної справи №813 комунального підприємства «Архітектор» Дубенської міської ради станом на час укладання договору купівлі-продажу від 19.09.2014 та після проведення демонтажних робіт, подана ОСОБА_1 лише 27.07.2023, а Висновок експерта складено 18.08.2023. Тобто, експертиза проведена після вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили.
Відтак, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позивачем не обґрунтовано об`єктивної неможливості проведення відповідної експертизи у ході судового розгляду справи, а вказаний висновок експерта від 18.08.2023 №230727/1_ФМ фактично є новим доказом у справі, який не оцінювався судом, стосовно обставин, що були встановлені у рішенні суду від 08.08.2022, тобто є новими аргументами та доказами у справі, які виникли після ухвалення судом рішення у справі, що суперечить положенням ч. 4 ст. 361 КАС України.
В частині тверджень позивача, викладених в апеляційній скарзі, стосовно того, що обставина, яка наведена висновку експерта, існувала на момент винесення судового рішення та є нововиявленою обставиною, що свідчить про необґрунтованість висновків суду першої інстанції, відхиляється колегією суддів, позаяк доказом, на який посилається позивач є саме висновок експерта від 18.08.2023 №230727/1_ФМ, отриманий після судового розгляду даної справи по суті та набрання законної сили судовими рішеннями, що суперечить положенням ст. 361 КАС України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Щодо заперечень апелянта на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 з питань зупинення провадження у справі, колегія суддів такі відхиляє враховуючи наступне.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що предметом судового розгляду в межах даної адміністративної справи є правомірність винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 02.11.2021 №0470321/18-2407-1717, № 047032119-2407-1717 та № 0470321-2407-1717, якими ОСОБА_1 визначено податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018, 2019 та 2020 податкові періоди. 
За загальним правилом право власності на майно припиняється в момент його знищення, проте на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, таке право припиняється з моменту внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за заявою власника на умовах Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Реєстр прав власності на нерухоме майно є складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі даних якого Головним управлінням ДПС у Рівненській області позивачу здійснено розрахунок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки відповідно до положень ст.266 Податкового кодексу України.
Відтак, суд першої інстанції вірно вказав про те, що припущення сторони позивача на певні результати розгляду цивільної справи №559/3153/15-ц не можуть бути підставою для зупинення провадження у цій справі на стадії перегляду справи за нововиявленими обставинами.
Відтак, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329, 361-369 КАС України , суд, -

                                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року про відмову у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 460/16807/21 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 17 січня 2024 року