ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

11 грудня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/2565/23
Головуючий у першій інстанції – Карапута Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1020/23

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідач: ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2023 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 18.05.2023, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати за нею право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що ОСОБА_1 є власником 3/8 частин цього будинку з надвірними будівлями, власником 1/2 їх частин є ОСОБА_3 , а власником їх 1/8 частини згідно з правовстановлюючими документами є ОСОБА_4 . Частини будинку, належні позивачеві і ОСОБА_4 , в натурі не виділено. ОСОБА_4 у будинку після отримання його частини у спадщину не проживала і не з`являлася, її доглядом та утриманням не займалася. Доглядом та утриманням цієї частини будинку займалася ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Спадкоємцем після її смерті є ОСОБА_2 , який проживав і був зареєстрований разом з нею; останній і до цього часу зареєстрований по АДРЕСА_2 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася. Позивач не може зареєструвати своє місце проживання у згаданому будинку і приватизувати частину присадибної земельної ділянки, так як для цього потрібна згода іншого його співвласника. Оскільки ОСОБА_1 з 03.04.2013 добросовісно, безперервно і відкрито володіє й користується належною ОСОБА_4 часткою будинку, то вона має право власності на цю частку за набувальною давністю.
Оскаржуваним рішенням в позові відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що факт користування позивачем спірною частиною будинку, про який йдеться, не є підставою для виникнення у неї права власності на неї за набувальною давністю, що позивач не зверталася до суду з вимогою про її реєстрацію у належній їй частині будинку і про виділ її у натурі, у зв`язку з чим володіння позивачем спірною частиною будинку не можна вважати відкритим, та що факт користування останньою спірною частиною будинку є недоведеним.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення й ухвалити рішення про задоволення її вимог. Доводи скарги зводяться до такого:
- позивач, добросовісно володіючи з 28.08.1990 спірною часткою в будинку (з часу оформлення ОСОБА_4 права власності на неї), не знала і не могла знати, що у ОСОБА_4 є спадкоємець - син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, бо проживав разом з нею. До цього часу він не подавав заяви нотаріусу про прийняття спадщини;
- суд помилково виснував, що володіння ОСОБА_1 спірною частиною будинку не можна вважати відкритим.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить її відхилити. Він мотивований тим, що ОСОБА_1 , знаючи, що ОСОБА_5 є сестрою ОСОБА_2 , і що він є власником 1/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , не допускає сестру до будинку, у зв`язку з чим остання неодноразово зверталася до правоохоронних органів (арк. 118-120).
У судовому засіданні ОСОБА_1 і її представник – адвокат Рябченко М.С. підтримали апеляційну скаргу, а представник ОСОБА_2 – адвокат Огородник Ю.О. просила її відхилити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає залишенню без задоволення.
У справі встановлено таке.
ОСОБА_1 зареєстрована у кв. АДРЕСА_3 , що підтверджено її паспортом, який дослідженол судом при встановленні її анкетних даних.
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.01.2014, виданого нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори Рівненської області за реєстровим № 36, ОСОБА_1 належить 3/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 (арк. 9).
ОСОБА_2 належить 1/8 частка тих же будинку з надвірними будівлями, яку ним успадковано після смерті ОСОБА_4 і яка перебувала у власності останньої згідно з свідоцтвом про право на спадщину від 28.08.1990. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про право ОСОБА_2 на спадщину за законом від 29.03.2017, виданого нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори за реєстровим № 446 (арк. 121), і копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83781773 від 29.03.2017 (арк. 122).
З копії постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 750/4315/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання за набувальною давністю права власності на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 вбачається, що у ході розгляду цієї справи апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем не доведено добросовісність заволодіння спірною частиною будинку і безперервне володіння нею протягом 10 років (арк. 16-18).
Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і встановлених у справі обставин доводить суд такого.
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
У ході розгляду справи не встановлено комплексу обставин, які в силу наведених у попередньому абзаці норм права є підставою для визнання судом за ОСОБА_1 права власності на спірну нерухомість.
Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим у справі і описаним вище обставинам та визначеним відповідно до них правовідносинам.
Суд вирішує справу як на наданих суду І інстанції доказах, так і наданих апеляційному суду доказах, так як всі вони мають виключне значення для справи.
Отож підстав для скасування оскаржуваного  рішення  не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня  2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                   Судді: