ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2024 року	Львів	Справа № 460/10853/21 пров. № А/857/19056/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Носа С.П.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року (судді Зозулі Д.П., ухвалену у письмовому провадженні в м. Рівне повний текст ухвали складено 28.09.2023) щодо роз`яснення судового рішення у справі № 460/10853/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №460/10853/21, яке набрало законної сили 06.04.2022, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.07.2021 №171 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за іншим законом. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та з врахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, з 30.06.2021.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.06.2022 у справі №460/10853/21 внесено виправлення до рішення суду від 08.12.2021 у справі №460/10853/21, а саме: абзац тертій його резолютивної частини викладено в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з 30.06.2021».
29.06.2023 Рівненським окружним адміністративним судом винесено ухвалу з питань судового контролю за виконанням судових рішень у справі №460/10853/21, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протягом 30-днів з дня отримання цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.12.2021. 
25.09.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулось з заявою про роз`яснення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №460/10853/21.
Оскаржуваною ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненські області про роз`яснення судового рішення - задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №460/10853/21, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» - роз`яснено. Вказано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області на те, що необхідною умовою забезпечення виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №460/10853/21 в повному обсязі, є - переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» та перерахунок пенсії відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 з урахуванням довідок про складові заробітної плати ОСОБА_1 за № 5 та № 6 від 30.06.2021 виданих Здолбунівською міською радою Рівненської області. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що позивач не наголошував  щодо перерахунку пенсії з врахуванням довідок, а лише просив перевести його на пенсію за віком.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. 
Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно частини 1 статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Частиною другою цієї статті передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Відповідно до частини 3 статті 254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Системне тлумачення положень вказаної статті дає підстави дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні його змісту. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України, такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають, текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові або невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».
За результатами розгляду вказаної заяви (з урахуванням визначеного чинним законодавством принципу екстериторіальності), Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, рішенням від 01.07.2021 № 171, відмовлено у переведенні з пенсії за віком, призначеної у відповідності з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком у відповідності з Законом України «Про державну службу» у зв`язку відсутністю правових підстав, вказано на те, що період роботи позивача з 04.07.2001 не може бути зараховано до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця, оскільки посади, на яких перебував позивач з 04.07.2001 (заступник голови районної ради та міський голова), є посадами органу місцевого самоврядування, а не посади державних службовців.
Будучи не згідним з таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.07.2021 № 171 про відмову в переведенні на пенсії за іншим законом та зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області перевести його з пенсії за віком на пенсію, відповідно до Закону України «Про державну службу», з 30.06.2021.
Доводи відповідача про те, що стаж роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 та станом на 01.05.2016 не може бути зарахований як стаж державного службовця, який дає право на призначення пенсії державного службовця, а лише до 04.07.2001 - є безпідставними.
Суд констатував, що періоди роботи позивача на посадах органу місцевого самоврядування включаються до стажу державної служби, що свідчить про те, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Законом № 889-VIII дає право на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».
За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести позивача з пенсії за віком на пенсію, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та з врахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.
Водночас, суд звертає увагу відповідача на те, що при зверненні із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», позивачем подавались довідки про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу», а саме довідка № 5 від 30.06.2021 та довідка № 6 від 30.06.2021 видані Здолбунівською міською радою.
Частино 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно з пунктом 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про державну службу» державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Саме за таких умов, з метою відновлення порушеного права позивача на переведення на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» при перерахунку пенсії позивача мають бути враховані довідки про складові заробітної плати, які надавались позивачем разом із заявою від 30.06.2021.
Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №735/939/17, від 19.03.2019 у справі №357/1457/17, від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17, від 29.11.2022 у справі №431/991/17, від 27.01.2023 у справі №340/4184/21, від 11.04.2023 у справі №620/965/20, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
Колегія суддів дійшла висновку, що враховуючи вищезазначені критерії доцільності роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції правомірно задовольнив заяву, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду ухвали. суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.
Керуючись ст.ст. 254, 308, 311, 316, 320, 321, 322, 328 КАС України суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області – залишити без задоволення. 
Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року щодо роз`яснення судового рішення у справі № 460/10853/21 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.Й. Коваль

                                                                                            С.П. Нос

Повний текст постанови складено 15.01.2024