КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 373/1842/23                                                                     Головуючий у суді І інстанції Хасанова В.В.
Провадження № 33/824/999/2024                                                       Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
12 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Чичиркіна Андрія Олександровича, прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області - Ратушної Ольги Григорівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чичиркіна Андрія Олександровича на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП України закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.
Суд першої інстанції вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки вона взяла участь в голосуванні сільської ради з питання № 18 про встановлення складових заробітної плати сільському голові на 2023 рік і прийняття такого рішення передбачало надання переваг, пільг, благ для неї особисто, тобто наявний її приватний інтерес.
Що стосується обвинувачення, висунутого ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, суд відзначив, що перед початком сесії остання повідомила, що серед питань порядку денного буде розглядатися питання щодо її заробітної плати, що передбачає реальний конфлікт інтересів, тому в її діях відсутній склад даного правопорушення.
Не погодившись з вказаною постановою, 11 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чичиркін А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, вважає постанову суду необґрунтованою з огляду на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.
Відповідно до матеріалів справи, єдиними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення є наявність у справі протоколу № 30 першого пленарного засідання сільської ради від 23 грудня 2022 року, де під № 18 виділено саме питання щодо встановлення складових заробітної плати сільському голові; результатів поіменного голосування до питання № 18 та саме рішення щодо встановлення певних надбавок сільському голові як окремий документ.
Зазначає, що обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень. В діяннях особи, щодо якої було складено протокол, повинна існувати суб`єктивна сторона правопорушення у формі умислу, що є невід`ємною частиною складу правопорушення.
Для простого розуміння, сторона захисту вважає, що у випадку голосування та зарахування голосу на засіданні ради, склад вказаного адміністративного правопорушення може мати місце тільки тоді, коли голос про який йдеться є вирішальним, бо сам по собі тягне за собою матеріальну природу наслідків, чого не прослідковується у цьому випадку.
Крім того, повертаючись до голосування за питання № 18. Хто міг знати про те, скільки осіб утримається від голосування, або не проголосує взагалі, як можливо це передбачити? В такому випадку сама активна дія - голосування суб`єкта цього правопорушення за умови публічного повідомлення про конфлікт інтересів не може містити об`єктивну сторону ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, якщо голос не є вирішальним для прийняття рішення, і особа не бере участі в розгляді та підготовці до прийняття цього рішення.
Вказує, що ОСОБА_1 вважала що голосує за премію заступникові сільського голови, а натомість прийняла участь у прийнятті рішення за встановлення складових заробітної плати сільському голові. В даному випадку можливо недбалість чи випадковість свідчить про неумисність дій суб`єкта правопорушення ОСОБА_1
Для встановлення складу адміністративного правопорушення має бути сукупність таких обов`язкових факторів (всіх чотирьох):
1) наявність у ОСОБА_1 приватного інтересу;
2) наявність факту суперечності між приватним інтересом та службовими обов`язками ОСОБА_1 із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив для внесення подання;
3) наявність у ОСОБА_1 повноважень на прийняття рішення;
4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, при цьому така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність та неупередженість рішення.
За відсутності встановлення сукупності наведених вище всіх чотирьох фактів особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого їй правопорушення.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Чичиркін А.О. порушив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки ця постанова отримана захисником 09 січня 2024 року, коли був виготовлений її повний текст, про що свідчить відповідна розписка.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Чичиркін А.О., а також сама ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали та просили суд її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.
Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.
З матеріалів справи вбачається, що постанова у цій справі отримана захисником 09 січня 2024 року та 11 січня 2024 року подано апеляційну скаргу.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.
Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Постанова суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП України у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення в апеляційній скарзі не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 2027 диспозиція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно з приміткою до вказаної статті суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.
Правила врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема народних депутатів України, згідно з вимогами ч. 1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.
У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст. 8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, поза розумним сумнівом підтверджується наявними у справі доказами, які були оцінені судом у їх сукупності та взаємозв`язку.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 2-1-VІІІ від 11 листопада 2020 року «Про початок повноважень Студениківського сільського голови» ОСОБА_1 вирішено вважати обраною на посаду Студениківського сільського голови.
11 листопада 2020 року ОСОБА_1 попереджена під підпис про вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» та склала присягу сільського голови.
Відповідно до розпорядження сільського голови за № 112-02-03 від 14 грудня 2022 року «Про скликання 30 сесії VІІІ скликання» скликано 30сесію VІІІ скликання та під п. 11 порядку денного значиться питання «Про встановлення складових заробітної плати сільському голові на 2023 рік».
Відповідно до матеріалів справи вбачається, що протоколом № 30 першого пленарного засідання ради 30 сесії VІІІ скликання на обговорення винесено питання порядку денного, серед яких:18. «Про встановлення складових заробітної плати сільському голові на 2023 рік» (доповідач - Шендрик С.І.). та 19. «Про затвердження розміру преміювання заступнику сільського голови на 2023 рік» (доповідач - Шендрик С.І.).
З 18-го питання, яке доповідала Шендрик С.І. - головний спеціаліст відділу бухгалтерського обліку та звітності, вирішено прийняти рішення № 1322. Не голосував депутат Корнієнко Р.Ф.
Відповідно до результатів поіменного голосування питання «Про встановлення складових заробітної плати сільському голові на 2023 р.» за -14, серед яких ОСОБА_1, проти - 0, утрималися - 0, не голосували - 1, відсутні - 8. Рішення прийнято.
Згідно з рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району «Про встановлення складових заробітної плати сільського голови» за № 1322-ХХХ-VІІІ від 23 грудня 2022 року вирішено встановити Студениківському сільському голові надбавку в розмірі 50 % посадового окладу з врахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років; щомісячне преміювання відповідно до особистого вкладу в результати роботи в розмірі 90 % від нарахувань; надавати сільському голові ОСОБА_1 матеріальну допомогу. Дане рішення набрало чинності 01 січня 2023 року .
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП підтверджується дослідженими судом належними і допустимими доказами, а саме:
- протоколом № 2027 від 08 вересня 2023 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно якого, ОСОБА_1, обіймаючи посаду сільського голови Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області, та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією згідно з пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 і ч. 2 ст. 35-1 ЗУ «Про запобігання корупції» та ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме взяла участь в голосуванні щодо питання № 18 про встановлення складових заробітної плати сільському голові на 2023 рік, що розглядалося 23 грудня 2022 року на 30 сесії Студениківської сільської ради, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП;
- копією рішення Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області восьмого скликання від 11 листопада 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 обрано на посаду сільського голови Студениківської сільської ради;
- копією протоколу 30 сесії першого пленарного засідання Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області восьмого скликання;
- копією результатів поіменного голосування за питання № 18 «Про встановлення складових заробітної плати сільському голові на 2023 рік»;
- рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області восьмого скликання від 23 грудня 2022 року «Про встановлення складових заробітної плати сільському голові».
Дослідивши вищезазначені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП та про наявність в її діях його складу, а саме вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» закріплено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
На підставі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну та правильну оцінку.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду в  тому, що факт участі ОСОБА_1 у голосуванні в питанні № 18 про встановлення складових заробітної плати сільському голові на 2023 рік, незалежно від остаточного прийнятого рішення, свідчить про вчинення ОСОБА_1 дій в умовах реального конфлікту інтересів.
Тобто, приватний інтерес сільського голови ОСОБА_1 вступив у суперечність із її службовими повноваженнями.
Апеляційний суд не може погодитись із доводами апеляційної скарги щодо відсутності приватного інтересу ОСОБА_1 при голосуванні та те, що вона помилково проголосувала, оскільки ОСОБА_1 головувала на засіданні і ставила питання на голосування. Окрім того, ОСОБА_1, як голова сілької ради затвердила порядок денний засідання і не могла не знати під яким питанням буде встановлення складових її заробітної плати.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ч. 172-7 КУпАП.
Враховуючи наведене, постанова Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2023 року є законною, обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України»,«Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
На підставі викладеного і керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Чичиркіна Андрія Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Чичиркіну Андрію Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2023 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чичиркіна Андрія Олександровича залишити без задоволення.
Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                       С.А. Голуб