УХВАЛА
10 січня 2024 року                                                            
м. Київ
справа № 235/101/21
провадження № 61-14183ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання батьківства та стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 19 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Листами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року № 3099/23-Вих/2/204/1155/23 та від 07 березня 2023 року 
№ 5689/23-Вих/2/204/1155/23 ОСОБА_1 повернуто заяви про збільшення позовних вимог щодо стягнення аліментів.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження в частині оскарження листів Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року № 3099/23-Вих/2/204/1155/23 та від 07 березня 2023 року № 5689/23-Вих/2/204/1155/23.
У жовтні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, витребувано з Дніпровського апеляційного суду матеріали цивільної справи № 235/101/21.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року, позов задоволено частково.
Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внесено зміни до актового запису від 30 липня 2003 року № 342, вчиненого Відділом реєстрації актів громадянського стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши у графі батько - « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України».
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 січня 2023 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В іншій частині позов відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
У грудні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявниці строк для усунення недоліків щодо подання доказів надсилання листом з описом вкладення копій цієї касаційної скарги та доданих до неї документів - відповідачу.
У грудні 2023 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 грудня 2023 року.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід (пункт 2 частини першої статті 411 ЦПК України);
суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України); 
суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Посилання ОСОБА_1 , як підставу касаційного оскарження судових рішень на пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України, на який може посилатися особа, яка не була залучена до участі у справі; пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, який може бути застосований за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу, Верховний Суд не приймає до уваги.
Також, суд не приймає до уваги, під час відкриття касаційного провадження, посилання ОСОБА_1 , як підставу оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, оскільки заявницею не вказано щодо якої саме норми права відсутній висновок суду касаційної скарги.
Верховний Суд не враховує також посилання заявниці, як підставу касаційного оскарження судових рішень розгляд судом першої інстанції справи за відсутності позивачки, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України), оскільки відповідно до змісту рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року, місцевий суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 у зв`язку з її клопотанням про розгляд справи без її участі та прохання про задоволення позову в повному обсязі.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі № 235/101/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 лютого 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян