КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа № 372/2285/23                                       Головуючий у 1 інстанції: Зінченко О.М.
Провадження №22-ц/824/547/2024                  Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
12 березня 2024 року                                                                        м. Київ
 
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в     складі:
 
головуючого                                            Гаращенка Д.Р.
суддів                                              Олійника В.І., Сушко Л.П.,
за участю секретаря                                  Дуб С.І.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості частини автомобіля,-
 
ВСТАНОВИВ :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування вартості частини авто.
Просила суд стягнути з відповідача в якості відшкодування їй частини вартості автомобіля придбаного у шлюбі внаслідок неправомірного його продажу, а саме  AUDI А3, 2016 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , частини якого належала позивачці на праві спільної сумісної власності за цінами які існують на сьогоднішній день у сумі 342 950,00 грн.
 В обґрунтування вимог зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2016. 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2022 шлюб між сторонами було розірвано. 
15.05.2018 під час перебування шлюбі подружжям було придбано та зареєстровано на ім`я відповідача автомобіль AUDI А3, 2016 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . 
В липні 2021 р. позивач помітила, що відповідач користується та їздить на іншому легковому автомобілі марки VOLKSWAGEN SCIROCCO, коричневого кольору. З відповіді Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 02.09.2022 №31/26-336аз на адвокатський запит вбачається, що згідно з наявною у базі даних Єдиного державного реєстру засобів інформацією, автомобіль AUDI А3, 2016 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 15.05.2018 був зареєстрований за ОСОБА_2 , 18.06.2021 був перереєстрований на нового власника ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу №3246/2021/2640014 від 18.06.2021 р. Позивач зазначила, що сторони перебуваючи у шлюбних відносинах в період з 23.06.2016  по 06.12.2022, 15.05.2018 придбали автомобіль AUDI А3, 2016 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який був зареєстрований за ОСОБА_2 . У позивача є підстави вважати, що відповідач 18.06.2021 на власний розсуд розпорядився автомобілем AUDI А3, 2016 року випуску, який 15.05.2018 був зареєстрований на його ім`я та здійснив відчуження автомобіля який перебував у спільній сумісній власності подружжя на користь третьої особи з метою уникнення в подальшому розподілу майна при розірванні шлюбу. 
20.12.2021 відповідач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з позивачем. В рішенні Печерського районного суду від 06.12.2022 про розірвання шлюбу було вказано, що як вбачається зі змісту клопотання поданого відповідачем 06.12.2022 судом встановлено, що з 19.12.2020 сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та спільний бюджет подружжя відсутній. 
Згідно консультаційного висновку оцінювача про вартість автомобіля AUDI А3, 2016 року випуску, складеного 17.04.2023 вбачається, що вартість зазначеного автомобіля складає 685 900,00 грн. Вартість частини вказаного автомобіля становить 342 950,00 грн.
В зв`язку з цим позивач просила суд зобов`язати відповідача відшкодувати їй завдані ним збитки внаслідок неправомірного продажу автомобіля AUDI А3, 2016 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , частини якого належала позивачці на праві спільної сумісної власності за цінами які існують на сьогоднішній день у сумі 342 950,00 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 вересня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості частини автомобіля, відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, про те що договір купівлі-продажу автомобіля AUDI від 18.06.2021 був оформлений та підписаний сторонами в сервісному центрі РСЦ МВС в Київській області № 3246/2021/2640014 в присутності адміністратора ОСОБА_4 , який перевірив відповідність інформації внесеної до цього договору документам, які надані сторонами договору.
Твердження позивача, що кошти отримані відповідачем за продаж автомобіля AUDI, були витрачені на придбання автомобіля VOLKSWAGEN SCIROCCO, коричневого кольору, р.н. НОМЕР_2 судом першої інстанції було відхиллено, так як згідно копії технічного паспорта вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 . (а.с.46)
А тому позовні вимоги позивачки щодо зобов`язання відповідача відшкодувати їй завдані збитки в наслідок неправомірного продажу автомобіля AUDI, частина якого належала їй на праві спільної сумісної власності є безпідставними і таким, що не підлягають задоволенню.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 10 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 вересня 2023 року та ухвалити нову про задоволення позову. 
Вважає, що посилання відповідача - ОСОБА_2 , про те що перебуваючи в шлюбі, грошові кошти отримані ним внаслідок відчуження автомобіля на користь третьої особи були використані в інтересах сім`ї не заслуговують на увагу і не можуть відповідати реальним фактичним обставинам.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, судом першої інстанції не було надано належної оцінки вимозі позивача про відшкодування вартості 1/2 частини автомобіля», що призвело до  передчасних висновків суду першої інстанції.
Стверджує, що факти наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву, про те що на момент продажу спільного автомобіля сторони проживали разом як одна сім`я та вели спільне господарство, а також того факту, що позивач знала про продаж спірного автомобіля та надала свою згоду на це так як спільний автомобіль був куплений в кредит в період шлюбу - не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами.
Апелянт посилається на ст. 65 СК України де зазначено, що  для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.
Зазначає, що згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі, вона таку згоду не надавала, а тому просила стягнути з відповідача компенсацію вартості відчуженого майна.
Вважає, що відповідно до консультаційного висновку оцінювача про вартість автомобіля AUDI АЗ, 2016 року випуску, складеного 17.04.2023 року, вбачається, що вартість зазначеного автомобіля складає 685 900 (шістсот вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп. Отже розмір грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля становить 685 900/2=342 950 грн.00 коп.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
Відзивів на апеляційну скаргу не надходив, відповідач не скористався своїм правом для подачі відзиву. 
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання
 
Представник відповідача ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник апелянта ОСОБА_7 , в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просила її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Апелянта ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просила її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом першої інстанції встановлено, що 23.06.2016 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 23.06.2016. (а.с.13)
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2022 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. (а.с.14)
Згідно консультаційного висновку оцінювача про вартість від 17.04.2023  ймовірна ринкова вартість колісного транспортного засобу: АUDI А3, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1968 см.куб., становить 685 900 грн. (а.с.15-18)
З копії відповіді на запит про надання інформації від 02.09.2022 №31/26-33-аз вбачається, що згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль AUDI А3, 2016 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 15.05.2018 р. був зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1   був перереєстрований на нового власника ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу №3246/2021/2640014 від 18.06.2021. (а.с.19)
Згідно договору купівлі продажу №3246/2021/2640014 від 18.06.2021 ОСОБА_2 продав ОСОБА_3  автомобіль AUDI А3, 2016 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ціна транспортного засобу 500 000,00 грн. (а.с.71-72)
З копії відповіді на запит про надання інформації від 12.06.2023 №31/26-345-аз вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, 22.05.2013 здійснено реєстрацію транспортного засобу MG 550, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1796 см3, номер кузова НОМЕР_4 , н.з. НОМЕР_5 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на підставі довідки-рахунку ААВ №146605 від 21.05.2013 та ВМД № 500040403/2013/000299 від 23.01.2013.
 02.05.2018  вказаний транспортний засіб було перереєстровано з ОСОБА_2 на нового власника ТОВ «ІТ-Україна» на підставі договору купівлі-продажу №8043/2018/923812 від 02.05.2018 вартість продажу транспортного засобу вказано 213 490,00 грн. (а.с.73)
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 16.03.2023 ОСОБА_2 отримав дохід від продажу рухомого майна ТОВ «ІТ-Україна» в сумі 213 490,00 грн. (а.с.74)
11.05.2018 між ТОВ «Порше Мобілі» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №50016457, згідно якого сума кредиту 155 350,00 грн. строк кредиту 60 місяців сума додаткового кредиту 111 384,38 грн., процентна ставка (річна) кредиту 18,99%, цільове призначення кредиту: на придбання автомобіля AUDI А3, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2016, перший внесок за власні кошти в оплаті автомобіля здійснено в розмірі 450 000,00 грн., ціна автомобіля 605 350,00 грн. (а.с.75)
Згідно Акту звіряння взаємних розрахунків по договору №50016457 від 11.05.2018 станом на 05.06.2023 між ТОВ «Порше Мобіліті» і ОСОБА_2 за період з 14.05.2018 по 17.06.2021 було виплачено 285 592,07 грн., заборгованість відсутня (а.с.78)
З виписок за контрактом вбачається здійснення ОСОБА_2 розрахунків банківською картою у аптеках та магазинах смт. Козин в період 01.01.2021 - 31.12.2021 (а.с.80-95)
Копіями квитанцій від 20.02.2021, 25.02.2021, 25.03.2021, 18.08.2021 підтверджується оплата рахунків за електроенергію, природний газ за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.57-62)
З копії квитанції АТ «Універсал Банк» від 08.04.2021 вбачається, що ОСОБА_2 сплатив 19 000,00 грн. ТОВ «Навчальний заклад «Школа Атлантика» за квітень згідно договору КС-33 (а.с.63)
Копією довідки від 17.06.2021 підтверджується, що ОСОБА_2 не має заборгованості перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № №50016467 від 11.05.2018 (а.с.64)
З копії квитанції №37287221-1 від 17.06.2021 р. вбачається, що ОСОБА_2 сплачено лізинговий платіж за спірний автомобіль на суму 76 539,80 грн. (а.с.65)
Копією експрес-накладної №20450406107091 підтверджується оплата ОСОБА_2 15800 грн. (а.с.66)
Копіями квитанцій №3М2м-31С3-А150-С29В від 19.03.2022, №4АТ8-Т7РО-035Е-2940 від 03.04.2022, №3586-В3ТН-81В9-50ВТ від 02.05.2022, № КСТ3-23РЕ-92ЕМ-701А від 21.06.2022 підтверджується відправлення ОСОБА_2 позивачу коштів в сумі 24 500,00 грн., 10 000,00 грн., 10 000,00 грн., 10 000.00 грн. (а.с.67)
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Колегія суддів встановила, що апелянт - ОСОБА_1 , в позовній заяві серед іншого просила відшкодувати завдані збитки внаслідок неправомірного продажу автомобіля, проте з урахуванням позиції Велика Палата Верховного Суду у справі № 904/5726/19, де встановлено що активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон. 
Колегія суддів прийшла до висновку, що до вказаних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Сімейного кодексу України. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК України).
Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У ст. 61 СК України визначено об`єкти права спільної сумісної власності.
Тлумачення ст. 60, 61 СК України дає підстави для висновку, що спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 57 СК України).
При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (ч. 2 ст. 70 СК України).
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч. 3 ст. 70 СК України).
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 71 СК України).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (ст. 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (ст. 71 СК України). У разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі.
Згідно вимог п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між сторонами, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Колегія суддів встановила, що шлюб між сторонами розірвано 06.12.2022, а автомобіль придбаний  у 2018 році. Відповідач продав вказаний автомобіль 18.06.2021.
 В рішенні про розірвання шлюбу встановлено, що сторони припинили подружні стосунки та не ведуть спільне господарство з 19.12.2020.
Колегія суддів приходить до висновку, що вказаний автомобіль був проданий відповідачем без згоди позивача (його дружини на той період часу) ОСОБА_1 під час перебування в шлюбі, а доказів витрат зазначених сум матеріали справи не містять. 
У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16.
Відповідно до частини третьої статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договору стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути надана письмово.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Саме до цього зводиться висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно з наданим позивачем консультаційного висновку оцінювача про вартість від 17.04.2023 р. ймовірна ринкова вартість колісного транспортного засобу: АUDI А3, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1968 см.куб., становить 685 900 грн..
Визначена оцінювачем вартість автомобіля відповідачем не оспорювалась, докази того що вартість автомобіля інша відповідачем не надано відсутні під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій - частина 4 статті 12 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Колегія суддів прийшла до висновку, що за наявності факту перебування сторін у шлюбі без згоди однієї зі сторін та відсутності доказів використання коштів від продажу спільного майна в інтересах сім`ї, не можна вважається, що укладений одним із подружжя договір відбувся в інтересах сім`ї (стаття 65 СК України), що спростовує доводи сторін у відповідній частині вимог.
Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення учасників справи, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, без оцінки вказаних обставин у сукупності не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.
Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового судового рішення по суті заявлених вимог, які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови  підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 )на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 )- 342 950,00 (триста сорок дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень. 
В іншій частині позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 13 березня 2024 року.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко
 
Судді                                                                                       В.І. Олійник
 
                                                                                                Л.П. Сушко