ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року	Львів	Справа № 260/7307/23 пров. № А/857/18643/23	

  Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П., 
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Коваля Р. Й.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 260/7307/23 (головуючий суддя Дору Ю.Ю., м. Ужгород) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дії протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

       ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 02.06.2023; зобов`язання відповідача здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 02.06.2023.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що ОСОБА_1 керуючись своїм правом та досягнувши 60-ти річного віку, 02.06.2023 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки. Відповідач листом від 28.07.2023 протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком, оскільки позивачу вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, чим порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у позов відмовлено. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем – ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задовольнити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення не взяв до уваги практику Верховного Суду в схожих спорах, а тому прийняв невірне рішення. Позивач має право на переведення з пенсії за віком за ЗУ №1788 на пенсію за віком за ЗУ №1058, адже це різні види пенсії.
Відповідачем надіслано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно Закону України від 05.11.1991 №1788-XІІ «Про пенсійне забезпечення».
Згідно позовної заяви, 02.06.2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області через портал електронних послуг із заявою про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закон №1058- IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки.
Листом від 28.07.2023 №0700-03-8/40495 ГУ ПФУ в Закарпатській області надано відповідь на адвокатський запит адвоката Хомич І.О. Даний лист не містить позитивного чи негативного рішення про призначення пенсії позивачу.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
У ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Статтею 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії за віком.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» України встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Як уже зазначалось вище, позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач стверджує, що досягнувши 60 - річного віку, вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних умовах, в порядку, передбаченому ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Однак, відповідач (згідно позовної заяви) відмовив позивачеві у призначенні пенсії за віком на загальних умовах, мотивувавши це тим, що позивачеві вже призначена пільгова пенсія за віком за Списком №1 згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; інших підстав для проведення перерахунку на даний час немає.
З цього приводу апеляційний суд зазначає, що листом від 28.07.2023 №0700-03-8/40495 ГУ ПФУ в Закарпатській області надано відповідь на адвокатський запит адвоката Хомич І.О. від 17.07.2023 №3360-07/2023. Даний лист не містить позитивного чи негативного рішення про призначення пенсії позивачу так як не є відповіддю на заяву про перехід з одного виду пенсії на інший.
Позивач не надав суду доказів відмови відповідача у переведенні її з одного виду пенсії на інший.
До апеляційної скарги долучено заяву про призначення/перерахунок пенсії, однак доказів звернення з цією заявою до відповідача та прийняття пенсійним органом будь якого рішення з цього приводу не подано.
Колегія суддів зазначає, що відновленню в судовому порядку підлягає лише фактично порушене право. 
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо   відсутності правових підстав для задоволення адміністративного позову.
Статтею 316 КАС України   передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду   без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі №260/7307/23  – без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Р. Й. Коваль