П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/8791/23                               Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Дмитришена Руслана Миколаївна                                                                        Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
07 лютого 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.
          Короткий зміст позовних вимог.
          У червні 2023 року приватне акціонерне товариство "Продовольча компанія "Поділля" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2023 №19534000702 форма "В1" Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
          Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.09.2023 позовні вимоги задоволено.
          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
          Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.
          Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує її доводи, посилаючись на те, що всі наявні первинні документи підтверджують фактичність проведення господарських операцій та їх оплату, а норми податкового законодавства не передбачають обов`язку платника податків перевіряти дотримання правил оподаткування його контрагентами чи іншими постачальниками по ланцюгу постачання.
          Рух справи у суді апеляційної інстанції.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
          Сторони в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
          Від представника позивача надійшло клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.  
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року розгляд справи продовжено у порядку письмового провадження.
          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків провело документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2023 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено Акт перевірки від 15.05.2023 №212/34-00-07-02/33143011.
          Підставою для проведення документальної позапланової перевірки відповідно до пп.78.1.8 п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України було подання платником податкової декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V Податкового кодексу України, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше ніж 100 тис. гривень.
          В Акті перевірки встановлено порушення пп. "а" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями. Зокрема, ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню по рядку 20.2.1 "Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) (рядок 3 Д3): на рахунок платника у банку податкової декларації з ПДВ за лютий 2023 року на суму 739 131,01 грн.
          Позивач, не погоджуючись з вказаними висновками Акту перевірки, подав відповідачу заперечення №746/1 від 29.05.2023.
          За результатами розгляду заперечень, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 16.06.2023 
№ 19534000702 про завищення бюджетного відшкодування на суму 739 131 грн та застосував штрафні санкції у розмірі 184 782,75 грн.
          Позивач, вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.
Мотивувальна частина.
          Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Так відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
          Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
          Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
          Згідно з п. 78.8 ст. 78 ПК України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено ст. 86 цього Кодексу.
          Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному пп. 86.7.1 цього пункту (пп. 86.7.5 п. 86.7 ст. 86 ПК  України).
          Згідно з пп.  14.1.181, 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
          Постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
          Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
          Платникам податків забороняється формувати показники податкової звітності, митні декларації на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
          Пунктом 185.1 статті 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
          Відповідно до ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг (п. 198.1).
          Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
          Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3).
          Не належать до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.
          У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
          Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що належать до податкового кредиту (п. 198.6).
          Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
          Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
          Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
          При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
          Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що належать до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).
          Як зазначалось вище, посадовими особами відповідача була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2023 від`ємного значення з податку на додану вартість.
          Так ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ" мало взаємовідносини з ФОП ОСОБА_1 щодо придбання послуг збирання урожаю (сої) на загальну суму 1 906 686 грн, у тому числі ПДВ 317 731,01 грн.
          Відповідно до договору на виконання сільськогосподарських робіт від 20.06.2022 №Р2.1.5.6.00026, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ", Виконавець зобов`язується власними силами (технікою разом з персоналом Виконавця) своєчасно та якісно виконати роботи на об`єктах (полях) Замовника, а Замовник зобов`язується своєчасно прийняти роботи за якістю та об`ємами та здійснити оплату виконаних Виконавцем робіт відповідно до умов цього Договору. Власником врожаю (як на кореню, так і зібраний врожай незалежно від місця знаходження - в техніці Виконавця або в транспорті, в який вивантажується зібраний врожай) є Замовник.
          До договору на виконання сільськогосподарських робіт від 20.06.2022 року №Р2.1.5.6.00026, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ", надано кошторис № 2, кошторис № 3, кошторис № 4.
          В підтвердження здійснених операцій платник податків надав платіжні доручення від 29.09.2022 № Р20928016 на суму 110 080,00 гривень, від 06.10.2022 № Р21005078 на суму 53 254,70 гривень, від 20.10.2022 № Р21019095 на суму 65 681,30 гривень, від 02.11.2022 №Р21031167 на суму 258 000,00 гривень, від 04.11.2022 № Р21103160 на суму 90 000,00 гривень, від 10.11.2022 № Р21109032 на суму 255 552,00 гривень, від 11.11.2022 № Р21110136 на суму 62 514,00 гривень, від 18.11.2022 № Р21117033 на суму 39 000,00 гривень, від 18.11.2022 № Р21117043 на суму 203 248,00 гривень, від 24.11.2022 № Р21123015 на суму 30 651,00 гривень, від 09.12.2022 № Р21208051 на суму 214 000,00 гривень, від 15.12.2022 №Р21214128 на суму 213 680,00 гривень, від 23.12.2022 № Р21222070 на суму 145 305,00 гривень, від 29.12.2022 № Р21228127 на суму 80 820,00 гривень, від 14.10.2022 № Р21012114 на суму 54 600,00 гривень, від 27.10.2022 № Р21026146 на суму 30 000,00 гривень.
          В підтвердження здійснених операцій платник податків надав акти надання послуг, перелік яких наводиться в Акті перевірки.
          В підтвердження здійснених операцій платником в ЄРПН зареєстровані податкові накладні, перелік яких наводиться в Акті перевірки.
          Вищезазначені податкові накладні ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ" відображені у Додатку 3 до Декларації ПДВ за лютий 2023 року в сумі ПДВ 317 731,01 грн. 
          Разом з тим, відповідач в Акті перевірки зазначає, що ФОП ОСОБА_1 подано звіт 4ДФ "Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору", згідно з яким за третій квартал 2022 року середньооблікова кількість штатних працівників складає 0 осіб, з вересня 2022 року середньооблікова кількість штатних працівників складає 1 особу, середня заробітна плата - 4 727,27 грн.
          Згідно із звітом ФОП ОСОБА_1 4ДФ за четвертий квартал 2022 року середньооблікова кількість штатних працівників складає 1 особу, середня заробітна плата - 6 700,00 грн.
          Враховуючи відомості про середню чисельність працівників, які перебувають у трудових відносинах з платником податків (згідно з даними звіту за формою 4ДФ складає 1 особа), у ФОП ОСОБА_1 відсутні трудові ресурси для здійснення господарської діяльності.
          Згідно з інформацією з Єдиного реєстру податкових накладних (з 01.01.2022 по 25.04.2023) ОСОБА_1 не зареєстровано послуги з придбання додаткових трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності.
           ОСОБА_1 придбає послуги та ТМЦ (в ЄРПН зареєстровані податкові накладні) з наступною номенклатурою: паливо дизельне, форсунка паливна, мастило, корпус, підшипник тощо.
          Відтак, за висновками Акту, ФОП ОСОБА_1 не придбавав послуги з екіпажем, що ставить під сумнів можливість реалізації послуг збирання врожаю на зазначеній кількості гектар для ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ", а отже не є постачальником послуг, реалізованих на адресу Позивача.
          Перевіряючи такі доводи стосовно наявності трудових ресурсів в кількості, необхідній для виконання робіт по Договору від 20.06.2022 №Р2.1.5.6.00026, суд установив, що ФОП ОСОБА_1 виконував вказані роботи в серпні 2022 самостійно, а з 09.09.2022 ним був прийнятий на роботу додатково на посаду тракториста-машиніста працівник ОСОБА_2 , що підтверджується наказом №1 про прийняття на роботу від 08.09.2022 та повідомленням про прийняття працівника на роботу від 08.09.2022.
          Про  виконання робіт за Договором №Р2.1.5.6.00026 власними силами та за допомогою 1 працівника з вересня 2022 підтверджується письмовими поясненнями.
          Також матеріалами справи підтверджується, що ФОП ОСОБА_1 як фізична особа - підприємець зареєстрований в установленому порядку, основним видом діяльності якого є вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41), та допоміжна діяльність у рослинництві (01.61). Для здійснення передбачених видів діяльності ФОП ОСОБА_1 має в користуванні комбайн JOHN DEERE S607S STS, державний номер НОМЕР_1 . З 06.08.2020 цей комбайн перебував у оренді, а з 12.08.2022 викуплений, що підтверджується договором купівлі-продажу №151 від 20.04.2022, договором оренди, технічним паспортом, копією форми 20 ОПП.
          За технічними характеристиками зернозбирального комбайна, такий дозволяє зібрати урожай сої та кукурудзи за обсягом площі та часового періоду, що підтверджується актами виконаних робіт, Довідкою ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ" щодо переліку, обсягу та місць виконання ФОП ОСОБА_1 робіт зі збирання врожаю.
          До перевірки були надані Договір №Р2.1.5.6.00026, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ", кошториси зі збирання врожаю із переліком періоду, обсягу робіт, ціною, та використанням техніки, акти надання послуг, платіжні доручення, спірність до яких у податкового органу відсутня.
          Також в ході перевірки перевірялась реєстрація ПН відповідно, та в ЄРПН зареєстровані податкові накладні по придбанню ФОП ОСОБА_1 послуг та ТМЦ із номенклатурою: паливо дизельне, форсунка паливна, мастило, корпус, підшипник тощо.
          З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про помилковість висновків Акту щодо нереальності господарських операцій, а останні підтверджуються відповідно первинними та бухгалтерськими документами, складеними в установленому законом порядку, зареєстрованими податковими накладними, заперечення та зауваження до яких відсутні.
          Крім того, ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ" мало взаємовідносини з ТОВ "КОНСТАНТ АГРО" щодо придбання макухи соєвої на загальну суму 11 619 574,48 грн, у тому числі ПДВ 1 936 595 грн.
          Відповідно до договору постачання від 21.10.2022 №21/10/2022, укладеного між ТОВ "Констант Агро" та ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ", Продавець зобов`язується передати Покупцю Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, найменування (асортимент) і кількість якого визначається у Специфікації(-ях) до цього Договору.
          До договору поставки від 21.10.2022 №21/10/2022 наданий протокол розбіжностей від 24.10.2022.
          В підтвердження здійснених операцій платник податків надав платіжні доручення, перелік яких наведено в Акті.
          В підтвердження здійснених операцій платник податків надав видаткові  накладні, перелік яких наведено в Акті.
          В підтвердження здійснених операцій платник податків зареєстрував в ЄРПН податкові накладні, перелік яких наведено в Акті.
          Вищезазначені податкові накладні ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ" відображені у Додатку 1 до Декларації ПДВ за лютий 2023 року в сумі ПДВ 684 633,19 гривні та у Додатку 3 до Декларації ПДВ за лютий 2023 року в сумі ПДВ 1 481 102,51 гривні.
          Разом з тим, в ході перевірки відповідно до баз даних АІС ДПС встановлено, що ТОВ "Констант Агро" до форми №20-ОПП декларує об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які проводиться діяльність: офіс, склад, переробний цех, автоцистерна, вимірювальний прилад.
          ТОВ "Констант Агро" подаються звіт 4ДФ "Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору", згідно з яким за перший та другий місяць четвертого кварталу 2022 року середньооблікова кількість штатних працівників складає 9 осіб, за третій місяць четвертого кварталу 2022 року середньооблікова кількість штатних працівників складає 1 особу, середня заробітна плата - 8 275,93 гривень.
          Аналізом Єдиного реєстру податкових накладних (з 01.01.2021 по 28.02.2023) ТОВ "Констант Агро" реалізовано на адресу контрагентів-покупців макухи соєвої 15 295,12 т.
          Аналізом Єдиного реєстру податкових накладних (з 01.01.2021 року по 28.02.2023 року) ТОВ "Констант Агро" придбано у контрагентів-продавців сої 18 613,48 т.
          Аналізом Єдиного реєстру податкових накладних (з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року) ТОВ "Констант Агро" придбано у контрагентів-продавців сої 5 698,17 т., а реалізовано за цей же період на адресу контрагентів-покупців макухи соєвої 4 547,91 т.
          Відповідач вказує, що відповідно до інформації, наведеної у відкритих джерелах, щодо виходу макухи з сої: 700 кг макухи на 1 т сої. Так, згідно із відповідним Джерелом, відповідачем установлено, що у рамках одного маркетингового року соя дає з 1 т бобів, 700 кг шроту (макуха - відходи віджиму на пресі, шрот - відходи екстрагування) з умістом білка 44-48%, і 190 кг соєвої олії. Тобто за врожайності 2 т/га (у 2019 році - 2,29 т/га) соя забезпечує отримання з 1 га до 672 кг білка й до 380 кг олії. До того ж практично всі прямі затрати можуть бути погашені вже однією олією.
          Таким чином, для перероблення реалізованого обсягу соєвої макухи ТОВ "Констант Агро" у 2021 році необхідно 6 497,01 т сої, у 2022 році необхідно 13 478,08 т сої, у 2023 році необхідно 1 875,05 сої. Враховуючи реалізовану кількість соєвої макухи, вихід соєвої макухи з сої, наведеної у відкритих джерелах, кількість придбаної сої, ТОВ "Констант Агро" не мала можливості реалізувати макуху соєву у 2022 році на адресу ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ".
          Разом з тим, в Акті перевірки вказано, що ТОВ "Констант Агро" не є виробником сої, а придбання соєвої макухи протягом 2021- 2023 у контрагентів відсутнє.
          Отже, відповідач в Акті перевірки робить висновок, що враховуючи реалізовану кількість соєвої макухи, вихід соєвої макухи з сої, наведеної у відкритих джерелах, кількість придбаної сої, ТОВ "Констант Агро" не мало фізичної можливості переробити зазначену кількість реалізованої продукції та, відповідно, бути постачальником продукції, документально оформленої у періоді, що перевіряється, на ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ".
          При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що між ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ" (Покупець) та ТОВ ТОВ "Констант Агро" (Продавець) укладено договір постачання 21/10/2022 від 21.10.2022 (далі - Договір від 21.10.2022) згідно з п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передати Покупцю товар, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар, найменування (асортимент) і кількість якого визначається у Специфікації (ях) до цього Договору.
          Згідно з п. 3.1 Договору визначено умови оплати.
          Постачання товару здійснюється на умовах DDP склад покупця, відповідно до Сертифікації, згідно із вимогами Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс", якщо інше не передбачено в Сертифікаціях (п. 4.1 Договору).
          Датою виникнення Продавцем зобов`язання з передачі товару (партії Товару) Покупцю вважається дата підписання сторонами видаткової накладної (Акту прийому-передачі Товару. Разом з Товаром Продавець зобов`язаний передати покупцю рахунок-фактуру, податкову накладну (в електронній формі), видаткову накладну (акт прийому-передачі Товару), а також інші документи, якщо їх передача передбачена цим Договором (п. 4.4 Договору).
          Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023 (п. 11.1 Договору).
          На виконання умов вказаного вище Договору ТОВ "Констант Агро" було поставлено ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ" макуху соєву на загальну суму 11 619 574,50 грн, в т.ч. ПДВ 1 936 595, 75 грн, що підтверджується видатковими накладними. Своєю чергою ПрАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ" сплачено кошти Продавцю в сумі 8 886 615, 05 грн, в т.р. ПДВ 1 481 102,51 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, перелік яких наводиться в Акті перевірки, зауважень щодо первинних документів Акт не містить. Таких заперечень не встановлено в ході судового розгляду.
          Актом перевірки підтверджується реєстрація податкових накладних, перелік яких наведено у ньому. Реєстрація податкових накладних підтверджується також матеріалами справи, які відображені в у Додатку 1 до Декларації ПДВ за лютий 2023 року в сумі ПДВ 684 633,19 гривні та у Додатку 3 до Декларації ПДВ за лютий 2023 року в сумі ПДВ 1 481 102,51 гривні, що не заперечується останнім.
          Таким чином, первинними, бухгалтерськими документами, платіжними дорученнями, зареєстрованими накладними підтверджується господарська операція між позивачем та ТОВ "Констант Агро".
          Згідно з абз.  11 частини 1 статті 1  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
          Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
          Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга статті 9 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
          Колегія суддів зауважує, що наявність у ТОВ "Констант Агро" трудових ресурсів, матеріально-технічної бази для виробництва макухи соєвої, ведення господарської діяльності, подання звітів, дотримання податкової дисципліни підтверджується змістом Акту перевірки, відповіддю ГУ ДПС у Волинській області, наданою на запит перевіряючих по ТОВ "Констант Агро" в межах перевірки позивача, що не заперечувалось відповідачем в ході судового розгляду.
          Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
          Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
          При вирішенні податкових спорів суд виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності.
          Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.
          Судом встановлено, що висновки перевірки стосовно відсутності реального здійснення господарських операцій позивача із ТОВ "Констант Агро" не знайшли свого підтвердження в межах розгляду цієї справи, оскільки їх реальність підтверджується наданими позивачем первинними документами.
          При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами (в тому числі, але не виключно, контрагентами, що надавали послуги з перевезення), якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
          Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагента. Не наведено відповідачем й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
          Посилання про відсутність у контрагентів позивача умов необхідних для ведення відповідної господарської діяльності, зокрема, персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів тощо, як на підставу для відмови в позові, судом відхиляється, оскільки чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів. Відсутність у контрагентів добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції.
          Аналогічна позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 30.08.2019 у справі №  804/17176/14.
          Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем  підтверджено факт реальності господарських операцій з контрагентами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні спірних господарських операцій, а тому оскаржуване ППР є протиправним та підлягає скасуванню.
          Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
          Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.