ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 689/1646/23
Провадження № 22-ц/4820/70/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретаря: Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою селянського (фермерського) господарства «Віталія» на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2023 року (суддя Соловйов А.В.) за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Віталія» про розірвання договору оренди земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні нею та її повернення,
в с т а н о в и в :
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до селянського (фермерського) господарства «Віталія» (далі - СФГ «Віталія») про розірвання договору оренди земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні нею та її повернення.
В обґрунтування позову зазначалось, що ОСОБА_1  набув право власності на земельну ділянку площею 2,71 га, кадастровий номер 6825889600:02:009:0019, розташовану на території Ясенівської сільської ради, 31 березня 2023 року на підставі договору дарування від своєї бабусі. Знаючи про це, відповідач систематично не сплачуючи орендної плати та на виконання вимог п. 36 договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007 року не повертає земельну ділянку позивачу у зв`язку з переходом права власності землі до іншої особи (до позивача у справі). Вказаною земельною ділянкою позивач бажає користуватися та обробляти її самостійно та отримувати з неї прибуток.
Пунктом 36 договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та СФГ «Віталія», передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи – орендаря є підставою для зміни або розірвання договору. 
       Звернувшись із відповідним листом від 18.04.2023 р. до відповідача, позивач відповіді не отримав.
У зв`язку з цим позивач просив суд 
- розірвати договір оренди земельної ділянки (паю), кадастровий номер 6825889600:02:009:0019, що розташована на території Ясенівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, від 20.06.2007, укладений між ОСОБА_2 та СФГ «Віталія»;
- усунути перешкоди ОСОБА_1 у володінні та користуванні належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою;
- повернути ОСОБА_1 вказану вище земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 96103168258, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з незаконного володіння та користування СФГ «Віталія» на підставі договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007, що підписаний ОСОБА_2 та СФГ «Віталія» та стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.
Протокольною ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 липня 2023 року у залученні ОСОБА_2 в якості третьої особи відмовлено.
Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2023 року позов задоволено частково.
Розірвано договір оренди земельної ділянки б/н від 20.06.2007 р., укладений між ОСОБА_2 та СФГ «Віталія», щодо земельної ділянки площею 2,71 га, розташованої на території Ясенівської сільської ради, кадастровий номер 6825889600:02:009:0019.
В частині решти вимог у позові відмовлено.
Стягнуто з СФГ «Віталія» на користь ОСОБА_1 357,86 грн. судового збору.
Задовольняючи позов в частині розірвання договору оренди земельної ділянки суд виходив з того, що наявні підстави для цього, оскільки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, є підставою для зміни або розірвання договору, що передбачено п. 36 договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007, укладеного між ОСОБА_2 та СФГ «Віталія».
В апеляційній скарзі СФГ «Віталія», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2023 року скасувати в частині задоволення вимоги про розірвання договору і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити повністю.
В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №920/418/19 та прояви недобросовісної поведінки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що є підставою для відмови у позові. 
Як зазначає апелянт, дії позивача, який уклав 24 грудня 2013 року додаткову угоду до договору оренди землі від 19 листопада 2007 року №61, а згодом пред`явив позов про визнання договору оренди землі від 19 листопада 2007 року №61 неукладеним, суперечить його попередній поведінці (укладенню додаткової угоди та отримання плати за користування земельною ділянкою), є недобросовісними.
ОСОБА_2 систематично з 2013 року вчиняє дії (в тому числі шляхом подання позовних заяв) з метою перешкоджання СФГ «Віталія» відновити своє користування земельною ділянкою згідно договору оренди.
Крім того, місцевий суд мав би залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху, та у випадку несплати судового збору в належному розмірі повернути її позивачу. Так, позов містить три немайнові вимоги, тоді як позивачем сплачено судового збору лише за одну вимогу.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2023 року залишити без змін.
       Зазначає, що з 31 березня 2023 року він є власником спірної земельної ділянки, кадастровий номер 6825889600:02:009:0019, та на даний час бажає обробляти свою землю самостійно, на власний розсуд.
В судове засідання представник апелянта не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про відправлення судової повістки, яке повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.
Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
       Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду в частині відмови у задоволені позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та її повернення сторонами не оскаржується, тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 2,71 га кадастровий номер 6825889600:02:009:0019, на підставі державного акту на право власності на землю виданого 04.04.2005 року виданого Ясенівською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області.
20 червня 2007 між СФГ «Віталія» (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавець) був укладений договір оренди строком на 49 років земельної ділянки площею 2,71 га кадастровий номер 6825889600:02:009:0019, зареєстрований 20.06.2007 р. у Ярмолинецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за № 040776500082.
31 березня 2023 між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) був укладений договір дарування земельної ділянки площею 2,7102 га, кадастровий номер 6825889600:02:009:0019, яка знаходиться на території Ясенівської сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н.В., зареєстрований в реєстрі за №481. На підставі цього договору право власності на земельну ділянку зареєстровано за позивачем 31.03.2023 р., що підтверджується витягом з державного реєстру прав.
Відповідно до копії заяви від 18.04.2023 року про припинення Договору оренди землі та повернення земельної ділянки вбачається, що у зв`язку із зміною власника спірної земельної ділянки, новий власник ОСОБА_1 висловив бажання розірвати (припинити) Договір оренди землі №б/н від 20.07.2007 року.
Згідно із п. 36 договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007 р., укладеного між ОСОБА_2 та СФГ «Віталія», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни або розірвання договору.
У статті 3 ЦК України визначені основні засади цивільного законодавства, до яких віднесено свободу договору (пункт 3).
Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
В силу ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Частиною 1 статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно з ч. 4 ст.124 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Як передбачено ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV «Про оренду землі» (далі – Закон №161-ХІV).
Із положень ст. 13 Закону №161-ХІVслідує, що договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону №161-ХІV перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції
Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини та виборі контрагента, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.
Реалізація принципу свободи договору передбачає також право його сторін змінити (повністю або частково) та припинити (розірвати) договір, якщо інше не передбачено законом або договором.
За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відносини, пов`язані з орендою землі, здійснюються на договірних засадах.
Договір оренди землі є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої орендодавець зобов`язується передати орендареві земельну ділянку у строкове володіння та користування, а орендар, у свою чергу, зобов`язується використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням для особистої мети та вносити орендодавцеві плату за землю (орендну плату).
У разі зміни особи орендаря чи орендодавця договір оренди землі може бути розірваний на вимогу однієї з сторін, якщо така підстава припинення договору передбачена його умовами.
Умовами договору оренди землі сторони визначили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для розірвання договору (пункт 36).
Оскільки 31 березня 2023 року право власності на земельну ділянку площею 2,71 га кадастровий номер 6825889600:02:009:0019 набув на підставі договору дарування ОСОБА_1 , і новий власник спірної земельної ділянки висунув СФГ «Віталія», орендарю, вимогу про припинення договірних відносин, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що мають місце підстави для розірвання договору оренди землі.ОСОБА_1  просить розірвати договір не у зв`язку з істотним порушенням договору орендарем, а у зв`язку із настанням події, яку сторони, на власний розсуд, керуючись принципом свободи договору, погодили як підставу для розірвання договору оренди земельної ділянки.
Посилання СФГ «Віталія» на необґрунтованість позовних вимог і неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.
Поведінка позивача щодо розірвання договору оренди є добросовісною та не суперечливою. Так, право орендодавця вимагати розірвання договору оренди на підставі пункту 36 виникло при зміні власника орендованої земельної ділянки. Набувши право власності на спірну земельну ділянку, ОСОБА_1 у квітні 2023 року звернувся із заявою на підставі п.36 договору оренди про його розірвання (припинення). Відомості про надання орендарем відповіді на подану ОСОБА_1 заяву в матеріалах справи відсутні.
Висновки суду першої інстанції про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в частині розірвання договору оренди не суперечать з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2020 року в справі № 920/418/19, на які послався апелянт в апеляційній скарзі, та згідно з якими право сторони договору звернутися до суду з вимогою про розірвання договору за наявності відповідних умов, передбачених договором чи законом, не є тотожнім праву на таке розірвання, а свідчить про наявність спору про розірвання договору, який підлягає вирішенню судом з урахуванням усіх істотних обставин.
При цьому колегією суддів враховано, що у справі № 920/418/19 суди встановили, що на земельній ділянці, договір оренди якої просив розірвати орендодавець (Верхньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області), розташовані об`єкти нерухомого майна, які на праві власності належать орендарю ТОВ «Рітейл Девелопмент» та, укладаючи договір оренди, вказане товариство мало на меті узаконення користування земельною ділянкою, враховуючи правомірні очікування на вільний доступ до свого майна та можливість його використання.
Саме на вказані обставини Велика Палата Верховного Суду вказала, як істотні при вирішенні питання розірвання договору оренди землі в справі № 920/418/19.
Натомість у справі, що переглядається,  ОСОБА_2  передана в оренду СФГ «Віталія» земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на якій будь-яке нерухоме майно, належне орендарю, відсутнє та не встановлено істотних обставин для незастосування погоджених сторонами в договорі оренди від 20.06.2007 року підстав його розірвання.
Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції мав би залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху, та у випадку несплати судового збору в належному розмірі повернути її позивачу, на правильність висновків суду не впливає, а тому підлягає відхиленню.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є безпідставними.
Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині розірвання договору оренди земельної ділянки. 
За таких обставин та з врахуванням зазначених норм законодавства підстави для скасування рішення суду відсутні.
У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд –
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Віталія» залишити без задоволення.
Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 19 січня 2024 року. 

Судді                                                                   Т.О. Янчук
Л.М. Грох
О.І. Ярмолюк