П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/1850/20	

Перша інстанція: суддя Левчук О.А.,
повний текст судового рішення
складено 05.01.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі –	Абович Ю.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року по справі за позовом комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування припису, рішення про застосування санкцій, -

В С Т А Н О В И В:
Комунальне підприємство «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області (далі - позивач, КП Чорноморськводоканал) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області), в якому, з урахуванням уточнень, просило визнати протиправними та скасувати припис про виконання вимог щодо усунення порушення порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін №144 від 17.02.2020 року, а також рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення №4 від 17.02.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що, по-перше – позивач до початку перевірки та під час перевірки не міг достовірно ознайомитись з питаннями, які мають перевірятись, так як форма акту, розміщеного на сайті відповідача не відповідала формі акту, яка була складена після перевірки, і на час проведення перевірки була відсутня затверджена уніфікована форма акту для органів Держпродспоживслужби з питань виконання покладених на них завдань, зокрема, щодо перевірки дотримання суб`єктами вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, що на думку позивача вказує на неправомірність здійснення перевірки; по-друге – позивач вважає безпідставними та помилковими висновки акту перевірки про завищення позивачем тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, а також про суми необґрунтовано отриманої позивачем виручки.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 року позовні вимоги задоволено. 
Постановою Верховного Суду від 23.12.2021 року касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
За результатами нового судового розгляду рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволенні позовних вимог. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області «Про проведення комплексного планового заходу державного нагляду (контролю)» від 08.01.2020 року №26 та Направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 08.01.2020 року №24, відповідно до річного плану перевірок на 2020 рік, затвердженого наказами Державної регуляторної служби України від 15.11.2019 року №196 «Про затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2020 рік» та Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 28.11.2019 року №1160 «Про затвердження Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на 2020 рік», посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області у період з 28.01.2020 року по 10.02.2020 року проведено планову перевірку Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області (далі - КП «Чорноморськводоканал») з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 10.02.2020 року №359 (надалі – акт перевірки).
Перевіркою встановлено, що тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення були затверджені наступними рішеннями виконавчого комітету Чорноморської міської ради:
- від 30.08.2017 року №300 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) Комунальному підприємству «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області»;
- від 23.08.2018 року №263 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області від 30.08.2017 року №300 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) Комунальному підприємству «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області» щодо коригування тарифів»;
- від 14.01.2019 року №1 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області від 30.08.2017 року №300 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) Комунальному підприємству «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області» щодо коригування тарифів».
Згідно акту перевірки, до складу тарифів КП «Чорноморськводоканал» включало інвестиційну складову відповідно до інвестиційної програми, яка розроблялась та затверджувалась в установленому порядку органом місцевого самоврядування на кожен рік: 2017, 2018, 2019.
Виконання інвестиційної програми передбачалось за рахунок амортизаційних нарахувань підприємства та частки прибутку для фінансування заходів інвестиційної програми - виробничі інвестиції з прибутку.
Також встановлено, що до складу затверджених та скоригованих тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення включався податок на прибуток, розрахований з урахуванням інвестиційних програм.
В акті перевірки зазначено, що КП «Чорноморськводоканал» надало для перевірки документи, з яких вбачається, що інвестиційні програми виконані за 2017 рік на суму 3195,86 тис. грн, за 2018 рік на суму 2397,57 тис. та за 2019 роки на суму 4865,56 тис. грн з урахуванням ПДВ, що становить від запланованих на 2017 - 52,2 відсотка, на 2018 - 26,3 відсотка, на 2019 - 47,7 відсотка.
Виходячи з цього, в акті перевірки зазначено, що за невиконання річних інвестиційних програм, врахованих в планованих тарифах на послуги, КП «Чорноморськводоканал» повинно було здійснювати споживачам перерахунки за надані послуги, а не виконання перерахунків є порушенням вимог наказу від 14.12.2012 року №630.
Посадовими особами відповідача встановлено, що вказане призвело до завищення тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.
В акті перевірки зазначено, що в період з 16.09.2017 року по 15.09.2018 року КП «Чорноморськводоканал» застосовувались тарифи згідно рішення від 30.08.2017 року №300. За вказаний період необґрунтовано одержана виручка КП «Чорноморськводоканал» склала: по водопостачанню - 2757,9 тис. грн; по водовідведенню - 770,57 тис. грн з ПДВ.
В період з 01.02.2019 року по 01.01.2020 року КП «Чорноморськводоканал» застосовувалися тарифи згідно рішення від 14.01.2019 року №1, за період необґрунтовано одержана виручка КП «Чорноморськводоканал» склала: по водопостачанню - 2481,19 тис. грн; по водовідведенню - 319,43 тис. грн з ПДВ.
На підставі акту перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області складено припис про виконання законних вимог щодо усунення порушення порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін №144 від 17.02.2020 року, яким відповідач вимагав у тримісячний термін здійснити перерахунки споживачам зайво нарахованої та стягнутої зі споживачів плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 16.09.2017 року по 01.01.2020 року, за період з 16.09.2018 року по 31.01.2019 року та за період з 01.02.2019 року по 01.01.2020 року. 
Також у приписі викладено вимогу у термін до 01.07.2020 року сформувати економічно обґрунтовані тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у відповідності до вимог Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 року №869, та Порядку розроблення, погодження та затвердження інвестиційних програм суб`єктів господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2012 року №630.
Крім того, за наслідками проведення перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення №4 від 17.02.2020 року, яким до позивача застосовано штраф у сумі 2423598,00 грн. та зобов`язано КП «Чорноморськводоканал» повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 2423598,00 грн. протягом 30 днів з дня отримання цього рішення.
Вважаючи протиправними припис та рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення, КП «Чорноморськводоканал» оскаржило їх до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, Одеський окружний адміністративний суд в своєму рішенні від 06.10.2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 року, дійшов висновку, що на час проведення перевірки була відсутня затверджена уніфікована форма акту для органів Держпродспоживслужби з питань виконання покладених на них завдань, зокрема, щодо перевірки дотримання суб`єктами вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, тому складений за результатом проведення перевірки КП «Чорноморськводоканал» акт перевірки не може вважатись належним та допустимим доказом у справі.
Скасовуючи рішення суду першої та апеляційної інстанції, та повертаючи справу на новий розгляд, касаційний суд виходив з того, що відсутність затвердженої уніфікованої форми акта не може бути підставою для обмеження контролюючого органу у здійсненні покладених на нього законодавством повноважень. Водночас, це є підставою для недопуску посадових осіб до перевірки, а не для скасування прийнятих за наслідками її проведення рішень органу державного нагляду (контролю). Оскільки позивач допустив посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до проведення перевірки, то складений за її результатами припис про усунення виявлених порушень не може бути скасований лише з підстав використання не уніфікованої форми акта.
Також Верховний Суд навів наступні мотиви та висновки, які в силу приписів ч.5 ст.353 КАС України є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції при новому розгляді справи: 
- Верховний Суд погоджується із доводами скаржника про те, що кошти, які плануються використати для реалізації інвестиційної програми є складовою частиною, яка формує тариф, перевірка стану виконання інвестиційної програми є невід`ємною частиною перевірки вимог щодо формування та застосування ціни й входить до предмету перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, так як має нерозривний зв`язок з процедурою встановлення, формування та застосування цін;
- при здійсненні перевірки вимог законодавства у сфері централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не здійснюється перевірка процедури встановлення, формування за застосування цін на послуги водопостачання/водовідведення, а отже, дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) відсутнє, тому є помилковими висновки судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем при проведенні перевірки допущено порушення частини другої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V;
- відсутність затвердженої уніфікованої форми акта перевірки не може зупиняти виконання відповідачем функцій та завдань, покладених на нього державою;
- суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що складений за результатом проведення перевірки КП «Чорноморськводоканал» акт неуніфікованої форми не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, не надали оцінку всім іншим обставинам справи, що мають значення для правильного вирішення спору по суті позовних вимог.
За результатами повторного судового розгляду суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що оскільки інвестиційні програми КП Чорноморськводоканал на 2017, 2018 та 2019 роки, складові яких увійшли у формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, не виконані в повному обсязі, то це свідчить про те, що кошти зі споживачів були стягнуті необґрунтовано.
При цьому, суд першої інстанції також відхилив посилання позивача на те, що зроблений Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області розрахунок є невірний, оскільки такий розрахунок сформовано на підставі тих даних, які надали під час перевірки уповноважені особи КП Чорноморськводоканал, і такий розрахунок відповідає вимогам законодавства.
Також судом першої інстанції були відхилені доводи позивача про те, що акт перевірки є неналежним та недопустимим доказом в силу наявних в ньому певних розбіжностей в цифрових показниках, зазначивши, що наведені розбіжності носять суто формальний характер та не впливають на правомірність оскаржуваних рішення та припису.
Також були відхилені і посилання позивача на факт відсутності на час перевірки затвердженої форми уніфікованого акту в обґрунтування висновку про неправомірність здійснення перевірки. 
Відхиляючи такі доводи, суд першої інстанції виходив з того, що посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області було використано форму акту, затверджену наказом наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №965 від 14.08.2013 року «Про затвердження уніфікованої форми акта перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та оформлено результати перевірки актом перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта)» від 10.02.2020 року №359. А відповідно до ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V, серед іншого, передбачає право суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо, зокрема, органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику. Однак, КП «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області не скористалось правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки у зв`язку з відсутністю затвердженої уніфікованої форми акту.
В апеляційній скарзі позивач посилається на помилковість висновків акту перевірки про завищення позивачем тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, і, як наслідок, про безпідставність висновків про суми необґрунтовано отриманої позивачем виручки за перевірений період.
В ході апеляційного перегляду ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 року по справі була призначена судово-економічна експертиза, а провадження у справі було зупинено до одержання її результатів.
Після надходження висновку експерта №23-1373 від 28.11.2023 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 року провадження у справі було поновлено, а справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.01.2023 року о 10.00 год..
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів враховує приписи ч.5 ст.353 КАС України, згідно з якими Висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Як вже зазначено вище, Верховний Суд в постанові по цій справі від 23.12.2021 року надав оцінку доводам позивача щодо відсутності затвердженої уніфікованої форми акту перевірки Держпродспоживслужби, зазначивши, що відсутність такої форми не може бути підставою для обмеження контролюючого органу у здійсненні покладених на нього законодавством повноважень, і оскільки позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення перевірки, то складений за її результатами припис про усунення виявлених порушень не може бути скасований лише з підстав використання не уніфікованої форми акту.
Також касаційна інстанції вказала на те, що суди попередніх інстанцій не надали оцінку всім іншим обставинам справи, що мають значення для правильного вирішення спору по суті позовних вимог.
Отже, за результатами нового судового розсліду суду необхідно надати оцінку висновкам акту перевірки щодо завищення позивачем тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, а також щодо необґрунтовано отриманої позивачем виручки, які стали підставою для винесення співного припису та рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій.
В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач висував заперечення, в тому числі, і в частині правильності здійснених в акті перевірки розрахунків необґрунтовано отриманої позивачем виручки.
З метою підтвердження своїх доводів позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції заявлялось клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи, яке обґрунтовувалось тим, що в акті перевірки помилково визначені суми, які мають включатися до щорічних інвестиційних програм та враховуватися в планованих тарифах на послуги, а також є помилковими і відмінними між собою суми необґрунтовано отриманої виручки, які відповідач вказав в акті перевірки, в спірному приписі та в рішенні про застосування санкцій.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року залишено без задоволення клопотання позивача про призначення по справі судово-економічної експертизи з посиланням на те, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи та входять до предмету доказування, не потребується спеціальних знань, оскільки такі обставини можуть бути встановлені на підставі пояснень представників сторін, письмових доказів, інших засобів доказування, без отримання висновку експерта.
При цьому, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції відхилив доводи позивача про помилковість зробленого відповідачем розрахунку необґрунтовано отриманої виручки лише з тих підстав, що такий розрахунок сформовано на підставі чинного законодавства та тих даних, які надав сам позивач під час перевірки, тобто з суто загальних підстав і без зазначення того, в чому конкретно ці доводи не відповідають вимогам законодавства та матеріалам справи.
Виходячи з того, що перевірка правильності розрахунку визначених в Акті перевірки сум необґрунтовано отриманої виручки входить до предмету доказування в рамках даного спору, а здійснення такої перевірки вимагає спеціальних знань в сфері економіки та бухгалтерського обліку, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково відмовив в задоволенні клопотання позивача про призначення по справі судово-економічної експертизи, і ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 року по справі була призначена судово-економічна експертиза, результати якої у вигляді висновку експерта №23-1373 від 28.11.2023 року надійшли да суду апеляційної інстанції 08.12.2023 року.
Згідно висновку експерта №23-1373 від 28.11.2023 року, виконаного судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Хосоновою О.С., проведеним дослідженням наданих документів, висновки Акту перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 10.02.2020 року №359 щодо необґрунтовано отриманої КП «Чорноморськводоканал» виручки не підтверджуються, а саме в періоди:
- з 16.09.2017 року по 15.09.2018 року (період дії тарифів згідно рішення Чорноморської міської ради від 30.08.2017 року №300) по водопостачанню 2481,19 тис. грн. з ПДВ, по водовідведенню 1333,30 грн. з ПДВ;
- з 16.09.2018 року по 31.01.2019 року (період дії тарифів згідно рішення Чорноморської міської ради від 23.08.2018 року №263) по водопостачанню 2757,9 тис. грн. з ПДВ, по водовідведенню 770,57 тис. грн. з ПДВ;
- з 01.02.2019 року по 01.01.2020 року (період дії тарифів згідно рішення Чорноморської міської ради від 14.01.2019 року №1) по водопостачанню 2481,19 тис. грн. з ПДВ, по водовідведенню 319,43 тис. грн. з ПДВ.
Наведена у висновку експерта №23-1373 від 28.11.2023 року аргументація такого висновку полягає, зокрема, в наступному.
Проведеними дослідженнями даних у Розрахунках необґрунтовано одержаної виручки КП «Чорноморськводоканал» за період з 16.09.2017 року до 01.01.2020 року встановлено, що показники необґрунтовано одержаної виручки визначені на підставі даних Додатків до Рішень виконавчого комітету (від 30.08.2017 року №300, від 23.08.2018 року №263, від 14.01.2019 року №1): №1 «Структура тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» та №2 Структура тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у яких розраховано тарифи з ПДВ та даних затверджених Інвестиційних програм Підприємства за період 2017-2019 років.
У результаті співставлення даних у Розрахунках необґрунтовано одержаної виручки КП «Чорноморськводоканал» за період з 16.09.2017 року до 01.01.2020 року з даними Додатків №1-№2 до Рішень виконавчого комітету (від 30.08.2017 року №300, від 23.08.2018 року №263, від 14.01.2019 року №1) встановлено:
- у п.1 «Централізоване водопостачання та водовідведення. Розрахунковий прибуток» зазначені загальні суми розрахункового прибутку, у тому числі податок на прибуток, інше використання прибутку (запозичення) із Додатків №1 до Рішень виконавчого комітету;
- у п.2 «Централізоване постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), розрахунковий прибуток», у тому числі податок на прибуток, інше використання прибутку (запозичення) із Додатків №2 до Рішень виконавчого комітету.
У матеріалах справи наявні копії Рішень Чорноморської міської ради про надання дозволу КП «Чорноморськводоканал» на отримання кредитів (овердрафтів) в банківських установах у період 2016-2019 років: №122-VII від 08.07.2016 року, №256-VII від 22.09.2017 року та отримання банківського кредиту на строк не більш ніж 24 місяця на придбання спецтехніки у розмірі 3500000,00 грн., рішення №381-VII від 25.01.2019 року (т.2, а.с.108-113, 134).
Досліджуючи дані Розрахунків необґрунтовано одержаної виручки КП «Чорноморськводоканал» за період з 16.09.2017 року до 01.01.2020 року щодо сум передбачених Інвестиційними програмами, експертом встановлено, що зазначені у Розрахунках суми Інвестиційних програм є некоректними, оскільки Розрахунки наведені за періоди, які не відповідають періодам затверджених Інвестиційних програм, а саме:
- у Розрахунку за період з 16.09.2018 року до 31.01.2019 року зазначена сума фінансового плану використання коштів для виконання Інвестиційної програми на 2018 рік за джерелом фінансування «виробничі інвестиції з прибутку» (кол.6 Додатку №2 до висновку, кол.4 Таблиці 2 висновку);
- у Розрахунку за період з 01.02.2019 року до 01.01.2020 рокузазначена сума фінансового плану використання коштів для виконання Інвестиційної програми на 2019 рік за джерелом фінансування «виробничі інвестиції з прибутку» (кол.9 Додатку №2 до висновку, кол.4 Таблиці 2 висновку). 
У зв`язку з тим, що Інвестиційні програми КП «Чорноморськводоканал» погоджені Рішеннями Чорноморської міської ради на календарний рік, а Розрахунки необґрунтовано одержаної виручки проведені не за календарний рік, тому наведені розрахунки не підтверджуються. (Докладно дані Розрахунків необґрунтовано одержаної виручки КП «Чорноморськ    водоканал» за період з 16.09.2017 року до 01.01.2020 року викладено у Додатку №2 до висновку).
Відповідно до вимог «Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення», «Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» №869 від 01.06.2011 року, та «Порядку розроблення, погодження та затвердження інвестиційних програм суб`єктів господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2012 року №630, планування складової частини прибутку КП «Чорноморськ    водоканал» з надання послуг по водопостачанню та водовідведенню проводиться відповідно до затверджених інвестиційних програм. Надані на дослідження тарифи для КП «Чорноморськ    водоканал» по водопостачанню та водовідведенню з 16.09.2017 року до 01.01.2020 року та Інвестиційні програми КП «Чорноморськводоканал» на 2017-2019 роки погоджені Рішеннями Чорноморської міської ради і сформовані із зазначенням джерел фінансування заходів та обсягів, виходячи з технічного стану основних фондів, принципів ефективності та доцільності запровадження відповідних заходів.
Враховуючи, що дані, які наведені у Розрахунках необґрунтовано одержаної виручки КП «Чорноморськводоканал» за період з 16.09.2017 року до 01.01.2020 року не зіставляються з даними Інвестиційних програм на 2017-2019 роки, і в акті перевірки відсутні посилання на перелік первинних документів позивача, які підтверджують фактичне здійснення заходів інвестиційних програм за період 2017-2019 роки, та з урахуванням вимог Порядків Постанови №869 і Наказу №630, експерт дійшов висновку, що документально не підтверджуються висновки акту перевірки щодо необґрунтовано отриманої КП «Чорноморськводоканал» виручки за період з 16.09.2017 року до 01.01.2020 року.
09.01.2023 року відповідач через електронний кабінет подав письмові заперечення на висновок експерта №23-1373 від 28.11.2023 року, узагальнена суть яких зводиться до наступного:
- поставлені перед експертом судом питання не належать до завдань економічної експертизи;
- висновок акту перевірки про завищення тарифів ґрунтується на включенні позивачем до їх складу необґрунтованих витрат, які не були передбачені інвестиційними програмами і експертиза цього не спростовує;
- експертиза не враховувала операції позивача з отримання кредитів, які були включені до структури тарифів, та не здійснила аналіз запланованих у тарифах витрат з економічної точки зору. 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Згідно ст.108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.
Проаналізувавши зміст акту перевірки, який є підставою для прийняття спірного припису та рішення, з урахуванням доводів сторін та висновку експерта №23-1373 від 28.11.2023 року, колегія суддів прийшла до наступного.
В розділі акту перевірки, який містить посилання на порушені нормативно-правові акти, є посилання на порушення наступних нормативних актів: Закон України від 21.06.2012 року №5007-VI «Про ціни і ціноутворення», Закон України «Про житлово-комунальні послуги (в редакції що діяла на момент формування тарифу), Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» (в редакції від 21.04.2017 року) (надалі – Порядок №869) та п.5.2 розділу 5 «Порядку розроблення, погодження та затвердження інвестиційних програм суб`єктів господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2012 року №630. 
Також в тексті акту перевірки є посилання на положення пункту 19 Порядку №869, яким передбачено, що схвалена уповноваженими органами інвестиційна програми повинна містити плановий обсяг використання коштів для здійснення необхідних інвестицій із зазначенням об`єктів і пооб`єктних обсягів інвестування, джерел фінансування та графіка здійснення інвестиційних заходів на плановий період з відповідними техніко-економічними розрахунками та обґрунтуваннями, що підтверджують їх доцільність і ефективність.
Стосовно доводів акту перевірки про те, що виконання інвестиційної програми передбачалось за рахунок амортизаційних нарахувань підприємства та частки прибутку для фінансування заходів інвестиційної програми - виробничі інвестиції з прибутку, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.18 Постанови КМУ №869 планований прибуток визначається як сума коштів, що перевищує суму повної планованої собівартості і спрямовується на здійснення необхідних інвестицій; погашення основної суми запозичень та / або інвестування за рахунок власного капіталу в необоротні матеріальні та нематеріальні активи для провадження ліцензованої діяльності; забезпечення необхідного рівня прибутковості капіталу власників (нарахування дивідендів); відрахування до резервного капіталу; нарахування податку на прибуток.
Отже, така складова планованого прибутку як «погашення основної суми запозичень» зважаючи на сполучники та/або, може як враховуватись так і не враховуватись у складі інвестиційних програм. 
Колегія суддів не може погодитися з доводами акту перевірки про неправомірність включення позивачем податку на прибуток до складу затверджених та скоригованих тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення, оскільки даний податок є загальнодержавним податком, нарахування і сплата якого до бюджету є обов`язковим при наявності прибутку незалежно від джерел формування прибутку.
Стосовно висновків акту перевірки про виконання інвестиційних програм за 2017 на 52,2%, за 2018 на 26,3%, за 2019 на 47,7%, то колегія суддів погоджується з висновком експерта №23-1373 від 28.11.2023р. з цього питання, який зазначив, що акт перевірки не містить детальних розрахунків вищевказаних відсотків виконання інвестиційних програм за 2017-2019 роки. 
Зазначаючи в акті перевірки про те, що «Під час проведення перевірки Підприємства було надано підтверджуючі документи про фактичне здійснення заходів інвестиційної програми за 2017, 2018 та 2019 роки (документи та довідки додаються) на суми 3195,86 тис.грн, 2397,57тис.грн. та 4865,56 тис.грн. з урахуванням ПДВ, що становить за 2017 - 52,2 відсотка, за 2018 - 26,3 відсотка, за 2019 - 47,7 відсотка» відповідач не зазначив перелік тих документів позивача, на підставі яких вказані відсотки були визначені.
Таким чином, відповідачем не доведена обґрунтованість зазначених в акті перевірки висновків про виконання інвестиційних програм за 2017 на 52,2%, за 2018 на 26,3%, за 2019 на 47,7%, які стали підставою для висновку про завищення позивачем тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення та про отримання позивачем необґрунтованої виручки.
Колегія суддів також зазначає, що оцінка інвестиційної складової тарифів повинна здійснюватися саме на етапі формування тарифів, оскільки при формуванні тарифів позивач не міг знати на майбутнє, в якому обсязі буде виконана інвестиційна програма і скільки коштів надійде від споживачів послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Відповідно, сам факт неповного виконання інвестиційної програми за результатами року не може вказувати на завищення тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, які формуються та затверджуються на такий рік.
Колегія суддів не вбачає підстав для відхилення, як помилкових, висновків експерта №23-1373 від 28.11.2023 року з тих питань, які були поставлені перед експертом в ухвалі про призначення експертизи.
Враховуючи, що висновки акту перевірки щодо завищення позивачем тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, а також щодо необґрунтовано отриманої позивачем виручки, які стали підставою для винесення співного припису та рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій, не знайшли свого підтвердження та спростовані висновком експерта №23-1373 від 28.11.2023 року, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню внаслідок неповного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, з прийняттям по справі нової постанови про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Позивачем за подання позову сплачено судовий збір в сумі 23122,00 грн., а за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 40260,00 грн..
Відповідно до положень ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно, за подання апеляційної скарги позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 34683,00 грн..
Отже, позивач зайво сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги на суму 5577,00 грн., які не підлягають розподілу в порядку ст.139 КАС України, а підлягають поверненню відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,–

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року – скасувати.
Прийняти по справі нову постанову про задоволення позовних вимог комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області. 
Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про виконання вимог щодо усунення порушення порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін №144 від 17 лютого 2020 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення №4 від 17 лютого 2020 року.
Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області судові витрати в сумі 57805 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот п`ять) гривень 00 копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Повний текст складено та підписано 01 березня 2024 року.

Головуючий суддя 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька