ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року 
м. Київ

справа № 520/28461/21
адміністративне провадження № К/990/6811/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  520/28461/21
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування вимоги,
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Н. С. Бартош, О. В. Присяжнюк, З.  Г.  Подобайло) від 21 листопада 2023 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС у Харківській області, скаржник, відповідач), в якому просила скасувати вимогу про сплату боргу ( недоїмки) від 09 січня 2019 року № Ф-9365, про сплату коштів у розмірі 9568,11 грн., що складається із недоїмки зі сплати єдиного внеску, пені та штрафу. 
2. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року позов задоволено.
3. Рішення прийнято судом першої інстанції 12 липня 2022 року у порядку спрощеного позовного провадження. Інформації стосовно дати складання повного тексту рішення матеріали справи не містять.
4. На зазначене рішення суду ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України засобами поштового зв`язку 09 жовтня 2023 року подано апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
5. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року на підставі частини другої статті 299 КАС України.
6. Не погодившись із ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, ГУ ДПС у Харківській області 21 лютого 2024 року повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просило її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
7. Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2024 року клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження - задоволено, поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
8. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
9. Станом на час розгляду справи письмового відзиву на касаційну скаргу від позивача не надходило, що не перешкоджає її подальшого розгляду.
IІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
10. Постановляючи ухвалу, апеляційний суд вказав, що оскільки ГУ ДПС у Харківській області (суб`єкт владних повноважень) є стороною у справі, було повідомлене про її розгляд, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позову з додатками (а.с. 24), а також наданий відзив на позовну заяву (а.с. 26-31), враховуючи дату ухвалення судового рішення (12 липня 2022  року) та дату подання апеляційної скарги (09 жовтня 2023 року), колегія суддів вважала, що є підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
11. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
12. Касаційну скаргу вмотивовано тим, що після 01 лютого 2022 року по 06 вересня 2023 року по цій справі ані в паперовій формі, ані в електронній формі до відповідача процесуальних документів не надходило. Справа № 520/28461/21 розглядалась судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Повний текст рішення від 12 липня 2022 року отримано відповідачем через ЄСІТС «Електронний Суд» 06 вересня 2023 року.
13. Також, у касаційній скарзі відповідач, з посиланням на запровадження на всій території України воєнного стану та простій у роботі податкового органу у зв`язку із введенням воєнного стану, зазначає, що останній з об`єктивних причин був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу.
14. З огляду на вказане відповідач вважає, що в результаті порушення судом першої інстанції вимог статті 251 КАС України контролюючий орган був позбавлений права на звернення до суду апеляційної інстанції, а суд апеляційної інстанції, постановляючи висновок про пропуск податковим органом присічного річного строку апеляційного оскарження, обмежився лише з`ясуванням лише дати ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, без перевірки наявності інших умов, які є обов`язковими для застосування положень частини другої статті 299 КАС України.
15. Звертає увагу, що факт пропуску строку на апеляційне оскарження та необхідність поновлення такого строку є необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду з апеляційною скаргою.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
17. Відповідно до ухвали Верховного Суду касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що є підставою касаційного оскарження згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України.
18. За приписами частини першої статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
19. Частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
20. Згідно з частиною другою статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
21. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
22. За змістом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
23. Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки (частина друга статті 299 КАС України).
24. Таким чином, строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню в разі подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
25. При цьому, відповідно до частини першої, другої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначається роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року цього строку.
26. Як слідує із матеріалів справи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року прийнято у порядку спрощеного позовного провадження. Інформації стосовно дати складання повного тексту рішення матеріали справи не містять, водночас згідно з положеннями статті 250 КАС України датою складення повного судового рішення, прийнятого в порядку письмового провадження відповідно до статей 12, 257 - 263 КАС України, є день його підписання всім складом суду. Рішення суду першої інстанції підписано суддею 12 липня 2022 року.
27. При цьому, необхідно зазначити, що строк, визначений пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, рахується з дня складення повного тексту судового рішення.
28. Отже, в цьому випадку перебіг процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції розпочався 13 липня 2022 року (тобто з наступного дня після складення повного тексту судового рішення). Річний строк протягом якого відповідач мав право на поновлення строку на апеляційне оскарження закінчився 13 липня 2023 року, тобто через рік у відповідні місяць і число останнього року цього строку.
29. Оцінюючи доводи касаційної скарги, що про факт ухвалення судового рішення від 12 липня 2022 року у цій справі, відповідач дізнався про повний текст судового рішення 06 вересня 2023 року через  ЄСІТС «Електронний Суд», колегія суддів зауважує на такому.
30. По-перше, колегія суддів Верховного Суду вважає зазначені доводи скаржника необґрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що електронний кабінет відповідача не функціонував у період з 12 липня 2022 року по час подання апеляційної скарги (як-от, довідок компетентних органів про наявність відповідних проблем в роботі Електронного кабінету, чи інших доказів, які б засвідчували факт несправності Електронного кабінету податкового органу), матеріали справи не містять та скаржником до матеріалів касаційної скарги не надано.
31. По-друге, аналіз законодавчих приписів процесуального закону свідчить, що норма частини другої статті 299 КАС України деталізує наслідки подання апеляційної скарги прокурора, суб`єкта владних повноважень після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (за аналогією до частини п`ятої статті 333 КАС України): за загальним правилом, відмова у відкритті апеляційного провадження; відкриття апеляційного провадження за умови додержання інших вимог до форми, змісту та порядку подання апеляційної скарги, якщо суб`єкт владних повноважень у справі не був повідомлений про судовий розгляд або не був залучений до участі у справі, але суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
32. Встановлення законом граничних строків для оскарження судових рішень, зокрема для апеляційного оскарження, обумовлено необхідністю забезпечити правову визначеність у правовідносинах. Поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення одному з учасників справи безпосередньо вливає на правове становище іншого учасника.
33. При цьому, законодавець, установивши зазначені виключення, виходив, зокрема, із безпосередньої обізнаності учасника справи - суб`єкта владних повноважень із наявністю відповідного судового провадження, а не з факту надіслання копії судового рішення, яким розгляд справи закінчено.
34. Статтею 44 КАС передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (частина перша, пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
35. Наведеними нормативними положеннями чітко окреслено процесуальну поведінку, зміст якої зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до процесуальних прав, реалізуючи їх таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання процесуальних обов`язків, встановлених законом, зокрема, щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судового рішення.
36. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
37. Виходячи з принципу "належного урядування", державні органи, зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.
38. Встановлений частиною другою статті 299 КАС України річний строк є присічним, таким, що не може бути поновлений.
39. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10 травня 2022 року у справі № 826/1831/18, від 25 травня 2022 року у справі № 160/2192/19, від 20 жовтня 2021 року у справі № 160/9107/18.
40. Із зазначеного правила існує виняток, згідно з яким річний строк на апеляційне оскарження може бути поновлений, якщо апеляційну скаргу подано суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
41. Однак, апеляційну скаргу у цій справі подано суб`єктом владних повноважень - ГУ ДПС у Харківській області.
42. Так матеріалами справи підтверджується, що відповідач був повідомлений про розгляд справи № 520/28461/21, про що свідчать поштове повідомлення про отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позову з додатками (а.с. 24). Крім того, відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 26-31).
43. З наведеного слідує, що, суб`єкт владних повноважень протягом року не вчиняв дії щодо з`ясування стану розгляду справи в суді першої інстанції, що може свідчити про втрату правового інтересу до цього спору.
44. Понад те, вказані доводи відповідача щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження не відміняють імперативного припису частини другої статті 299 КАС України та не є підставою для поновлення цього строку у розумінні вказаної норми.
45. Ураховуючи чітко встановлений приписами частини другої статті 299 КАС України наслідок пропуску суб`єктом владних повноважень строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції у цьому випадку відмовляє у відкритті апеляційного провадження не вдаючись до оцінки поважності причин пропуску такого строку.
46. Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
47. Відтак, оскільки апеляційна скарга подана відповідачем після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а також враховуючи його обізнаність про наявність судового провадження у цій справі, винятки, за яких пропущений строк може бути поновлено, на відповідача не поширюються.
48. Таким чином, ураховуючи практику Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 299 КАС України, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.
49. За таких умов, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
50. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
51. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
52. З огляду на результат касаційного розгляду справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення, а ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі № 520/28461/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов