ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року                              м. Дніпро          Справа № 904/4790/21 (904/4532/22)
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.,
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 (суддя Суховаров А.В.; повне судове рішення складно 10.10.2023) у справі № 904/4532/22
за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ
до відповідача-1 – Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт», м. Дніпро
відповідача-2 – Товариства з обмеженою відповідальність «Цукорпром»,        м. Дніпро
відповідача-3 – Акціонерного товариства «Акцент-банк», м. Дніпро
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2, –  Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрні технології України», м. Дніпро
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, – арбітражний керуючий Савченко В`ячеслав Анатолійович (розпорядник майна)
про визнання недійсним правочину та повернення майна,
яка розглядається в межах справи № 904/4790/21
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт», місто Дніпро,-
ВСТАНОВИВ:

1.          Короткий зміст заяви і ухвали суду першої інстанції.

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа № 904/4790/21 (904/4532/22) про визнання недійсним правочину щодо відчуження майна боржника та його витребування на користь останнього.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову у справі № 904/4790/21 (904/4532/22) шляхом проведення судової економічної експертизи фінансової документації Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт» на вирішення якої поставити наступні питання:
1) чи підтверджується документально неспроможність Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» станом на момент укладення спірного правочину, з урахуванням фінансово-господарського стану, наявних доходів, активів, наявного та потенційного прибутку від їх використання, виконати зобов`язання перед Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» за кредитними договорами?
2) які значення мають коефіцієнт покриття, коефіцієнт забезпечення власними засобами у Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» станом на момент укладення спірного правочину?
3) чи знаходилось Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» станом на момент укладення спірного правочину у стані потенційного банкрутства?
4) чи підтверджується документально відповідно до фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» зменшення активів та/або збільшення ризиків неплатоспроможності товариства внаслідок укладення спірного правочину?
5) чи підтверджується  документально відсутність економічної мети у Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» при укладенні та виконанні спірного правочину?
Клопотання обґрунтоване наявністю загрози втрати фінансової документації боржника у справі № 4790/21 внаслідок спливу строків її зберігання та введення на території країни воєнних дій і постійних ракетних обстрілів.
Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 09.10.2023 відмовив у задоволенні клопотання про забезпечення доказів у справі               № 904/4790/21 (904/4532/22) шляхом призначення судової експертизи.
Ухвала місцевого господарського суду мотивована відсутністю доказів на підтвердження імовірної втрати в майбутньому доказів, для забезпечення яких відповідач-2 заявив клопотання про призначення експертизи.
Місцевий господарський суд відхилив посилання на воєнний стан та сплив строків зберігання фінансової документації боржника, якими заявник обґрунтовує необхідність забезпечення доказів шляхом призначення у справі судової експертизи, оскільки воєнні дії на території країни є загальновідомою обставиною та розповсюджуються на всю територію країни, а твердження заявника про імовірне списання ряду фінансових документів є лише суб`єктивною думкою останнього, яка не знайшла свого підтвердження.

2.          Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 у справі № 904/4790/21 (904/4532/22).
Скаржник вважає, що місцевий господарський суд порушив норми процесуального права під час розгляду клопотання про призначення судової експертизи, оскільки не виконав обов`язку з дослідження як всіх зібраних у справі доказів, так і кожного окремого доказу, у зв`язку з чим відмова у забезпеченні доказів шляхом проведення судової експертизи у даній справі призвела до обмеження пав відповідача на рівний доступ до правосуддя.
Апеляційна скарга, окрім зазначення норм процесуального права, які визначають порядок та підстави забезпечення доказів та призначення судової експертизи, інших посилань на необґрунтованість і незаконність оскаржуваної ухвали не містить.

3.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» заперечило проти доводів апеляційної скарги, просило відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 у справі            № 904/4790/21 (904/4532/22) залишити без змін.
          Позивач зазначає, що скаржник лише посилається на обмеження його прав щодо рівного доступу до правосуддя та не наводить підстав з якими законодавець пов`язує необхідність забезпечення доказів, як то наявність загрози їх знищення.
          Позивач вважає, що для вирішення спору у даній справі господарському суду необхідно надати саме юридичну оцінку обставинам щодо додержання сторонами спірного правочину принципів справедливості, добросовісності та розумності, тобто підтвердити чи спростувати наявність ознак фраудаторності в оскаржуваній угоді, що виходить за межі спеціальних знань судового експерта та виключає необхідність призначення судової експертизи для отримання відповідей на поставлені заявником питання.

4.          Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 у справі № 904/4790/21 (904/4532/22).
У судовому засіданні 24.01.2024 оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

5.          Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 прийнята до розгляду заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Імме» щодо відкриття провадження у справі № 904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис».
Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис», оформленого протоколом № 17052021 від 17.05.2021, вирішено змінити найменування товариства без зміни його організаційно-правової форми з «Приватофис» на «Монтана-естейт», здійснивши відповідні зміни до статуту.
Пунктом 1.2 статуту передбачено, що повне найменування товариства українською мовою – Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт».
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 відкрито провадження у справі № 904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт».
Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом у якому просить суд про наступне:
- визнати недійсним договір від 02.12.2019 про внесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» нежитлового приміщення загальною площею 115,1 м2 (реєстраційний номер 190008223104), яке знаходиться по пр. Паці, 47 / вул. Шмідта, 14, у м. Бердянськ, Запорізької обл.;
- визнати недійсним акт приймання-передачі майна № 7558 від 02.12.2019;
- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна загальною площею 115,1 м2 (реєстраційний номер 190008223104), яке знаходиться по пр. Паці, 47 / вул. Шмідта, 14, у                    м. Бердянськ, Запорізької обл.;
- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт» право власності на об`єкт нерухомого майна загальною площею       115,1 м2 (реєстраційний номер 190008223104), яке знаходиться по пр. Паці,      47 / вул. Шмідта, 14, у м. Бердянськ, Запорізької обл.;
- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт» об`єкт нерухомого майна загальною площею 115,1 м2 (реєстраційний номер 190008223104), яке знаходиться по пр. Паці, 47 / вул. Шмідта, 14, у                     м. Бердянськ, Запорізької обл.;
- визнати недійсним договір іпотеки від 07.05.2021, предметом якого є нерухоме майно загальною площею 115,1 м2 (реєстраційний номер 190008223104), яке знаходиться по пр. Паці, 47 / вул. Шмідта, 14, у                     м. Бердянськ, Запорізької обл.;
- скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.05.2021 за індексними номерами 58056715 і 58056901.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі                № 904/4532/22 в межах справи № 904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням про призначення судової економічної експертизи та просить суд поставити на вирішення експерта наступні питання:
- чи підтверджується документально неспроможність Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» станом на 02.12.2019 та 05.12.2019 з урахуванням фінансово-господарського стану, наявних доходів, активів, наявного та потенційного прибутку від їх використання, виконати зобов`язання перед Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» за кредитними договорами № КП-457Г від 11.01.2011, № 07/30/К від 17.04.2007, № 09/01/К від 10.02.2009, № 08/104/К від 17.12.2008, № 08/105/К від 17.12.2008, № 08/106/К від 17.12.2008, № 08/107/К від 17.12.2008, № 08/108/К від 17.12.2008, № 08/109/К від 17.12.2008, № 08/11/К від 17.12.2008, № 08/111/К від 17.12.2008 у строки встановлені такими кредитними договорами?
- які значення мають коефіцієнт покриття, коефіцієнт забезпечення власними засобами  у Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» на 02.12.2019 та 05.12.2019?
- з урахуванням відповіді на попереднє питання, чи знаходилось Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» станом на 02.12.2019 та 05.12.2019 у стані потенційного банкрутства (надкритичної (критичної) неплатоспроможності) відповідно до фінансової звітності?
- чи підтверджується документально відповідно до фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» зменшення активів та/або збільшення ризиків неплатоспроможності внаслідок вчинення оскаржених правочинів щодо внесення нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром»? Якщо відбулось зменшення активів, то за якими статтями балансу?
- з урахуванням відповідей на попередні питання, чи підтверджується документально відсутність економічної мети для Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» при вчинені  оскаржених правочинів щодо внесення нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром»? 

6.          Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом апеляційного перегляду є дослідження питання обґрунтованості відхилення клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення судової експертизи.
Згідно із статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини першої та другої статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Апеляційний господарський суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Висновок експерта є одним із способів отримання нових доказів або підтвердження вже наявних в матеріалах справи. Порядок та умови, призначення судової експертизи визначені положеннями статті 99 Господарського процесуального кодексу України.
Водночас процесуальне законодавство передбачає такий інститут як забезпечення доказів, одним із способів якого є призначення експертизи (частина друга статті 110 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частинами першою та другою статті 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Забезпечення доказів – це їх процесуальна фіксація судом під час розгляду справи, з метою використання їх в якості доказів, якщо згодом їх подача стане неможливою або утрудненою. Забезпечення доказів здійснюється судом за заявою учасника справи або осіб, які беруть участь у справі.
Підставою для забезпечення доказів є побоювання сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що вони будуть втрачені або подача потрібних доказів стане неможливим.
Прикладом призначення та проведення судової експертизи з метою забезпечення доказів є дослідження тих об`єктів, що швидко псуються або підлягають знищенню, можуть бути змінені чи відчужені тощо.
Таким чином, метою призначення експертизи в порядку забезпечення доказів у справі є збереження цих доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що мають значення для правильного вирішення спору.
Апеляційний господарський суд зазначає, що на відміну від призначення судової експертизи в порядку статей 99, 100 Господарського процесуального кодексу України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, метою призначення експертизи як засобу забезпечення доказів є саме збереження засобу доказування, тому звертаючи з заявою про забезпечення доказів, така особа має довести ризик знищення цих доказів.
Місцевий господарський суд надав оцінку наведеним в обґрунтування клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи доводам, зазначивши, що ведення бойових дій не є безумовною підставою для призначення у справі експертизи саме для збереження доказів по справі, оскільки воєнний стан оголошено на всій території країни, тому ризик їх знищення у даному випадку зберігається на всій території країни, а посилання заявника на знищення частини фінансової документації боржника внаслідок спливу строку її зберігання не підтверджується належними та допустимими доказами.
Визначальним при розгляді апеляційної скарги колегія вважає наступне.
Згідно зі статтею 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ч. 5 статті 258 ГПК України в апеляційній скарзі повинно бути вказано у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали.
Згідно змісту апеляційної скарги, скаржник послався на порушення судом норм ГПК України, при цьому не конкретизувавши мотиви, згідно з якими він не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Водночас констатування в апеляційній скарзі порушення судом першої інстанції принципів змагальності та вірогідності доказів не є достатньою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.
Скаржник лише послався на обмеження його прав на рівний доступ до правосуддя, що сталося внаслідок постановлення оскаржуваної ухвали, правильність висновків місцевого господарського суду не спростував, будь-яких інших доводів порушення місцевим господарським судом норм процесуального чи неправильного застосування норм матеріального права не навів, тому враховуючи встановлені положеннями статті 269 Господарського процесуального кодексу України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, апеляційний господарський суд доходить висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

7.          Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.
Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 у справі № 904/4790/21 (904/4532/22) залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 у справі № 904/4790/21 (904/4532/22) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 30.01.2024

Головуючий суддя                                                            Ю. ПАРУСНІКОВ

Суддя                                                                                Т. ВЕРХОГЛЯД

Суддя                                                                                Л. КОВАЛЬ