ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2024 року
м. Київ
справа № 372/3030/21
провадження № 51-4244км23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 , 
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
засудженого                                               ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
захисника                                                    ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),                                                                                                                  
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2022 року  ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 Кримінального кодексу України ( далі - КК) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі: за ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 187 КК - на строк 5 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК остаточне покарання призначено ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років. 
Київський апеляційний суд ухвалою від 18 квітня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8  про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2022 року та, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. 
Свої вимоги сторона захисту обґрунтовує тим, що його підзахисний був позбавлений можливості оскаржити вирок районного суду через неякісний захист (невчасна подача документів до суду) адвокатом ОСОБА_8 . Стверджує, що ОСОБА_6 став жертвою процесуальних обставин та  неефективного захисту, що призвело до неможливості оскаржити вирок.
Позиції учасників судового провадження
Адвокат ОСОБА_7 та його підзахисний ОСОБА_6 підтримали касаційну скаргу, вважаючи її обґрунтованою, прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Відповідно до приписів ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК, ухвала суду апеляційної інстанції про  повернення апеляційної скарги має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є  рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження адвокату  ОСОБА_8 й повернув їй апеляційну скаргу, є необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами потрібно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Правило дотримання 30-денного строку на оскарження вироку суду першої інстанції з дня його проголошення, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. 
При цьому абз.1 ч. 3 ст. 395 цього Кодексу передбачає, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. 
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Вирок Обухівського районного суду Київської області щодо ОСОБА_6 ухвалено 09 грудня 2022 року.
Зі змісту тексту вироку та матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_6 як обвинувачений брав участь у судовому засіданні, перебував під вартою. Копію вироку йому вручено в день його ухвалення, тобто 09 грудня 2022 року. 
Крім того, захист обвинуваченого ОСОБА_6 здійснював адвокат ОСОБА_9 , якому також копію вироку було вручено у день його проголошення.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції зі скаргою не звертався. Разом з тим, в його інтересах апеляційну скаргу подала адвокат ОСОБА_8 - 09 січня 2023 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2022 року, залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали (а. к. п. 114-116, т. 3).
Копію цією ухвали адвокат ОСОБА_8 отримала 16 лютого 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. к. п. 119, т. 3).
Недоліків, указаних в ухвалі від 09 лютого 2023 року, адвокат ОСОБА_8 не усунула, з повторною апеляційною скаргою захисниця не зверталась, в зв`язку з чим Київський апеляційний суд ухвалою від 08 березня 2023 року повернув їй апеляційну скаргу на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК, оскільки особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк (а. к. п. 120-122, т. 3).
В подальшому, 04 квітня 2023 року адвокат ОСОБА_8 звернулась з повторною апеляційною скаргою на вирок Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 , в якій, крім іншого, просила поновити їй строк на оскарження вироку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку. Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що матеріали справи не містять доказів того, що захисником вчасно, в наданий судом строк, було усунуто недоліки поданої апеляційної скарги. Крім того, під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисником не надано жодних підтверджень того, що такі недоліки вчасно усунені захисником.
З таким рішенням апеляційного суду погоджується і колегія суддів.
Що стосується доводів сторони захисту про неякісний захист адвокатом ОСОБА_8 , який призвів до неможливості оскарження вироку районного суду щодо ОСОБА_6 , то Верховний Суд оцінює їх критично, з огляду на те, що сам обвинувачений ОСОБА_6 не позбавлений можливості звернутися до суду апеляційної інстанції зі своєю скаргою.
Посилання захисника ОСОБА_7 на постанову Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 236/4216/18, відповідно до якої визнано порушення права на ефективний захист засудженого, є нерелевантним, оскільки у провадженні, що розглядала колегія суддів були інші фактичні обставини, ніж ті, які є предметом розгляду цього провадження.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений, і адвокат ОСОБА_8 ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду, не надала доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 399, 419 КПК, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування ухвали апеляційного суду, під час касаційного провадження не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК,Верховний Суд
ухвалив: 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року про повернення апеляційної скарги залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                         ОСОБА_3