ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1852/23  Номер провадження 33/814/383/24	Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Процай В.М., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Процай Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 17000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнана винною у тому, що 21.05.2023 о 00-32 год. по автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський на 343 км, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Citroen C4, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2023 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування фактичних обставин справи.
На підтвердження своєї позиції посилається на те, що працівниками поліції не було встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також зазначає, що працівниками поліції автомобіль ОСОБА_1 взагалі не зупинявся, а її автомобіль стояв на узбіччі.
Акцентує увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які порушення правил дорожнього руху, за які її слід було зупинити , при цьому працівниками поліції автомобіль ОСОБА_1 – не зупинявся, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції не зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належним та допустимим доказом її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
21.05.2023 о 00-32 год. по автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський на 343 км, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Citroen C4, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці).
На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД від 21.05.2023; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.05.2023 складеного о 02:00 годині, яким підтверджується, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження такого огляду (а. с. 3);; даними відеофайлу на CD-диск, де зафіксовано обстановку на місці зупинки транспортного засобу та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я (а. с. 6-7). Суд звертає увагу, що постановою серії ЕАС №7026352 від 21.05.2023 ОСОБА_1 притягнена до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 4), який як повідомила ОСОБА_1 вона сплатила.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.
Доводи апелянта про те, що працівники поліції не було встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначає, що автомобіль стояв на узбіччі, суд відхиляє доводи, виходячи з наступного. 
Із долученого до матеріалів справи відеозапису (хронологічний відрізок «video_2023-05-21_18-39-06» 0:21 – 0:30) вбачається, факт керування автомобіля Citroen C4, д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 , після цього працівниками поліції, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Із відеоматеріалів, які були долучені до матеріалів справи, вбачається, (хронологічний відрізок «export-w4jtw» 01:20:53) запропонували їй пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, на що ОСОБА_1 - не надала чіткої відповіді , уникає спілкування з працівниками поліції, працівники поліції не одноразово наголошують пройти огляд на стан сп`яніння визначений законом порядку, на що ОСОБА_1 зазначає – «після завершення комендантської години» (хронологічний відрізок «export-w4jtw» 01:34:30), працівниками поліції знову неодноразово повторювали, щодо пройти огляд, в разі не надавання чіткої відповіді, працівниками поліції буде розцінюватися – як відмова від проходження (хронологічний відрізок «export-w4jtw» 02:00:01).
Зазначені факти підтверджуються сукупністю інших доказів у справі, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 0455067 від 21.05.2023 (а.с.1) складено уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256, 266 КУпАП, та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (з внесеними змінами) КУпАП, що підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.05.2023, яким підтверджується, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження такого огляду (а.с.3).
Доводи щодо незаконності зупинки її автомобіля та незаконності висунення вимоги щодо проходження огляду, суд апеляційної інстанції відхиляє, адже з матеріалів справи вбачається, що остання перебувала на проїзній частині під час комендантської години, що давало право працівникам поліції на зупинку автомобіля та перевірку стану водія, документів які посвідчують його особу та підтверджують наявність права керування транспортним засобом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
З огляду  на встановлені  обставини справи, надані  на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність  належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Процай Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2023 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                 Г.Л. Карпушин