УХВАЛА

18 березня 2024 року
м. Київ
справа № 438/879/17
провадження № 51- 1385 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь 
у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на 
ухвалу Львівського апеляційного суду від 6 лютого 2024 року щодо 
ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор просить перевірити судове рішення в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК Верховний Суд дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 цієї норми.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, 
яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, 
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому особа, яка подає касаційну скаргу, посилаючись на незаконність судових рішень повинна вказати на конкретні порушення закону, які відповідно 
до ст. 438 КПК є підставами для зміни чи скасування судових рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 6 лютого 2024 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Прокурор вказує, що апеляційний суд хоча і зазначив суть доводів апеляційної скарги прокурора, проте не перевірив їх з достатньою повнотою та надав відповіді у загальних фразах без аналізу й оцінки доказів, чим порушив положення ч. 3 ст. 370 КПК.
Разом із тим, прокурор у касаційній скарзі не обґрунтовує у чому полягають   порушення вимог норм кримінального процесуального права, які, на йому думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку місцевого суду за аналогічними доводами його апеляційної скарги, зважаючи на приписи статей 404, 409, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку, враховуючи, що цей суд надав у своєму рішенні відповіді на доводи його апеляційної скарги, що він і не заперечує у скарзі, із  посиланням на відповідні норми матеріального та процесуального права, а також на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2023 року у справі № 138/3409/21, і при цьому оцінив показання свідків на підтвердження мотивів, викладених у цьому рішенні. 
Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За правилами ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 6 лютого 2024 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху 
і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити прокурору, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде йому повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3