Дата документу 01.03.2024 Справа № 337/3237/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №337/3237/23 Головуючий у першій інстанції: Сидорова М.В.
Провадження № 22-ц/807/438/24

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
01 березня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Трофимової Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року у справі за Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И ЛА:
 20.06.2023р. до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - ТОВ «ФК «Прайм Альянс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивований тим, що 27.05.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2008775676, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 49170,79 грн., з яких 46278,39 грн. надано на споживчі цілі, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних, що підтверджується заявою на видачу готівки № 5 від 27.05.2014р.
Відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання за Кредитним договором до 27.05.2019р.
13.06.2016р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 13/06/16, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідачки за Кредитним договором № 2008775676 від 27.05.2014р.
Відповідно до вказаного договору до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за Кредитним договором № 2008775676 від 27.05.2014р. на загальну суму 65886,88 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом – 46590,05 грн., суми заборгованості за відсотками – 19296,83 грн.
29.01.2019р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № 2008775676 від 27.05.2014р.
Крім того позивач зазначає, що на рахунки позивача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» у період з 22.06.2020р. по 09.09.2022р. надійшли кошти за Кредитним договором № 2008775676 від 27.05.2014р. на загальну суму 17297,12 грн., які відповідно до ст.534 ЦК України були зараховані в суму заборгованості за відсотками та у зв`язку з чим заборгованість за відсотками зменшилась до 1999,71грн.
В подальшому жодних погашень здійснено не було, а тому станом на 10.06.2023р. за Кредитним договором № 2008775676 від 27.05.2014р. заборгованість за основною сумою кредиту (тіло) залишається 46590,05 грн.
Посилаючись на зазначені обставини ТОВ «ФК «Прайм Альянс» просить стягнути із відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № 2008775676 від 27.05.2014р., яка становить 29133,72 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в межах 3-річного терміну з 27.03.2017р. по 27.05.2019р. в розмірі 31143,33 грн., з яких основна сума кредиту (тіло) - 22120,76 грн. та проценти за користування кредитом – 2,57 грн., а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК Україниза період з 12.03.2019р. по 23.02.2022р. у розмірі 7010,39 грн., а також судові витрати.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року у цій справі відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а саме тим, що позивачем було надано всі наявні підтверджуючі наявність заборгованості документи, які є достатніми для стягнення заборгованості у судовому порядку.
Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження дійсної наявності заборгованості відповідача у вказаному у позовній заяві розмірі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, оскільки до таких висновків суд прийшов з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено, що27.05.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2008775676, відповідно до умов якого остання отримала в кредит кошти у розмірі 49170,79 грн., з яких 46278,39 грн. надано на споживчі цілі, 2892,40 грн. – на сплату комісії за оформлення кредиту, строком на 60 місяців, а саме з 27.05.2014р. по 27.05.2019р., із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних (арк.9-11).
Відповідно до п.1.4.1, п.1.4.2 Договору, позичальник зобов`язаний повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені кредитним договором не пізніше 27.05.2019р. Сума отриманого кредиту погашається щомісячно в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів.
Пунктом 3.3. Договору передбачено, що Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі.
Факт видачі банком відповідачці ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 5 від 27.05.2014р., згідно якої останній надано кошти за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014р. у розмірі 46278,39 грн. (арк.12).
13.06.2016р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 13/06/16, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014р., що підтверджується витягом з акту приймання-передачі документації боржників та витягом з реєстру вимоги №1 до договору факторингу №13/06/16 від 13.06.2016р. (арк.13-16).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №13/06/16 від 13.06.2016р., розмір заборгованості за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014р. становить 65886,88 грн., яка складається з: строкової заборгованості - 29498,78 грн., 
строкових нарахованих процентів - 599,73 грн., простроченого тіла кредиту -17091,27 грн. та нарахованих прострочених процентів – 18697,10 грн. (арк.17).
В подальшому, 29.01.2019р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право грошової вимоги та стало новим кредитором за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014р., що підтверджується витягом з акту приймання-передачі документації боржників та витягом з реєстру вимоги до договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019р. (аркю19-22).
Відповідно до витягу з реєстру вимоги до договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019р., загальна сума заборгованості за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014р. становить 65886,88 грн.(арк.23).
Згідно з наданою довідкою ТОВ «ФК «Прайм Альянс» №804 від 14.06.2023р., загальна сума непогашеної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014р. станом на 10.06.2023р. становить 48589,76 грн. та складається з: суми основного боргу за кредитом – 46590,05 грн. та прострочених відсотків - 1999,71 грн.(арк.6).
Також у вказаній довідці зазначено, що у період з 13.06.2016р. по 29.01.2019р. ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не було сплачено жодного платежу за кредитним договором. У період з 29.01.2019р. по 06.04.2022р. на рахунок ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надійшли кошти за вказаним кредитним договором у розмірі 17297,12 грн.
Також судом встановлено, що 09.04.2010р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. вчинено виконавчий напис, реєстровий №874, за яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014р. в розмірі 65886,88 грн., в тому числі по основному боргу (тіло кредиту) 46590,05 грн., відсоткам - 19296,83 грн. (арк.87).

Суд першої інстанції зазначив, що позивач посилається у якості доказів наявності заборгованості на витяги з реєстрів боржників, отримані під час відступлення права вимоги та свою довідку з розрахунком боргу. Однак, такі витяги з реєстрів та довідка, самі собою, не є належними доказами, що підтверджують наявність та розмір боргу, оскільки не містять даних про виконані банківські операції.
Окрім цього, суд звернув увагу, що позивачем ТОВ «ФК «Прайм Альянс»  не надано первинних документів, за якими обліковується заборгованість за кредитом, зокрема, не надано виписки з рахунку з відображенням операцій, які проводились за вказаним рахунком банком.
На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження дійсної наявності заборгованості відповідача у вказаному у позовній заяві розмірі та відмовив у задоволенні позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з зазначеним рішенням суду, оскільки, судом першої інстанції, хоча й вірно встановлено норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню під час розгляду справи, та не правильної їх застосував.
За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ст.526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст.1048  ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Крім того, згідно п.1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст.1077 УК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Встановленим є факт, що ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , діючи вільно, на власний розсуд 27.05.2014р. уклали договір про надання кредиту №2008775676, та за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 49170,79 грн., з яких 46278,39 грн. надано на споживчі цілі, 2892,40 грн. – на сплату комісії за оформлення кредиту, строком на 60 місяців, а саме по 27.05.2019р., із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних.
Правомірність укладеного кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачці кредитні кошти, які остання повинна була повертати шляхом внесення щомісячних платежів.
Факт видачі ПАТ «ОТП Банк» відповідачці ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 5 від 27.05.2014р., згідно з якою остання отримала кошти за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014р. у розмірі 46278,39 грн.
Встановленим та доведеним, є також факт заміни первісного кредитора, а саме 13.06.2016р. до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а в подальшому 29.01.2019р. до позивача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» перейшли права первісного кредитора, і позивач ТОВ «ФК «Прайм Альянс» має право вимагати від позичальника виконання зобов`язань в частині сплати заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до вищезазначеного договору право вимоги на загальну суму за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014р. складало 65 886,88, грн.
На рахунки ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на погашення заборгованості в період з червня 2020 року до вересня 2022 року було сплачено 17 297 гривень 12 копійок.

Відповідно до статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:
1)у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;
2)у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;
3)у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Таким чином, враховуючи зазначену норму, сума заборгованості за нарахованими відсотками зменшилась на 17 297 гривень 12 копійок та становить 1 999 гривень 71 копійку. 

Щодо строків позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності визначається ст.. 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до п. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строк, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, визначений ст.. 257 ЦК України, продовжується на строк дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Кодексу, враховуючи зміни, внесені Законом України від 15.03.2022 року №2120-ІХ.

Відповідно до позовної заяви періодом стягнення є термін з 27.03.2017 року по 25.05.2019 року.
Сума заборгованості у межах вказаного терміну складає 22 123 гривні 33 копійки.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги щодо дотримання строків позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частинами 1,2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник. Який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин « від 30 березня 2012 року №5 за змістом ст. 552 , ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації *плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до матеріалів справи та розрахунків 3% річних складають – 2 038 гривень 00 копійок.
Інфляційні витрати, у відповідності до ст.. 625 ЦК України складають – 4 899 гривень 85 копійок.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014 р. утворилась заборгованість у розмірі 29 061 гривень 18 копійок (22 123,33 грн + 2 038,00 грн + 4 267,26 грн).
Доводи апеляційної скарги зайшли своє підтвердження під час розгляду колегією суддів матеріалів справи.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог, а тому стягненню на користь Позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 6 693 грн 29 коп за подання апеляційної скарги та позовної заяви. 

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» задовольнити частково.
Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року у цій справі скасувати, прийняти постанову наступного змісту.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» суму заборгованості за кредитним договором №2008775676 від 27.05.2014 року у розмірі 29 061 гривні 18 копійки (двадцять дев`ять тисяч шістдесят одну гривню вісімнадцять копійок).
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» суму сплаченого судового збору у розмірі 6 693 гривень 29 копійок (шість тисяч шістсот дев`яносто три гривні двадцять дев`ять копійок).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України. 
Повний текст судового рішення складено 01 березня 2024 року.

Головуючий

Судді: