ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року	Львів	Справа № 500/1982/23 пров. № А/857/14233/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року, ухвалене суддею Баб`юком П.М. у м. Тернополі у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі №500/1982/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
                                                      ВСТАНОВИВ:

10 травня 2023 року позивач -  ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 25.04.2023 №967. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що відповідачем доведено в повному обсязі обґрунтованість прийняття спірного наказу та пропорційність обраного виду дисциплінарного стягнення щодо вчинених позивачем порушень, тому спірний наказ відповідача прийнятий на підставі та відповідно до норм чинного законодавства, а відтак скасуванню не підлягає.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що проведеним службовим розслідуванням встановлено порушення ОСОБА_1 п.11 ч.3 та п.2 ч.6 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме: 1) не поважав честь і гідність ОСОБА_2 ; 2) порушив право на повагу до його особистості; 3) некоректно висловився до нього у присутності підлеглих; 4) у зухвалій формі сперечався з ним; 5) сказав, щоб він сам розслідував кримінальне провадження. Однак, жодними із долучених пояснень до службового розслідування, не підтверджено якими саме словами він звертався до                    ОСОБА_2 , відсутні вказівки на некоректні висловлювання та не наведено про те, що позивач сперечався із ОСОБА_2 , як це відображено у висновку. Пояснення лише містять опис поведінки позивача словосполученнями: «емоційно висловлювався», «зухвало висловлювався» або «нестримно висловлювався». Зауважує, що наведені ним доводи щодо можливих порушень службової дисципліни ОСОБА_2 , які останній допускає під час проведення нарад із слідчими ввіреного йому підрозділу, які були викладені у поясненнях, керівництвом ГУНП в Тернопільській області залишились проігнорованими, службова перевірка з цього приводу проведена не була. У жодному із пояснень, які долучені до висновку службового розслідування, не йдеться про те, що позивач говорив щось образливе чи принизливе на адресу ОСОБА_2 , підвищив до нього голос, застосовував нецензурну лексику чи сказав про нього неправдиву інформацію.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 станом на час виникнення спірних правовідносин займав посаду слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області.
До Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 04.04.2023 надійшов рапорт начальника Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області полковника поліції ОСОБА_3 про можливе порушення вимог службової дисципліни з боку слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_1 , що мало місце 30.03.2023 близько 09:20 на нараді керівників служб Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області (а.с.20).
Наказом ГУНП в Тернопільській області від 06.04.2023 № 797 "Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії" створено дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування вказаних у рапорті фактів (а.с. 19).
Як слідує із висновку службового розслідування, за фактом можливих порушень, що мають ознаки дисциплінарного проступку з боку окремих працівників Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, дисциплінарною комісією виснувано, що факт порушення знайшов своє підтвердження та наявні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани (а.с. 34-35).
Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 25.04.2023 №967 за порушення службової дисципліни, вимог п.11 ч.3 та п.2 ч.6 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, капітану поліції (0089884) ОСОБА_1 оголошено догану (а.с. 4, 36). 
Позивач, вважаючи наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 25.04.2023 №967 протиправним, звернувся до суду з вимогами про його скасування.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію».
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 1 статті 18 цього ж Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Законом України «Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України» (далі - Закон № 2337-VIII, Статут).
В розумінні частини 1 статті 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Згідно з ч.2 цієї статті службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
За ст. 12 Закону № 2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:                          1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч.3ст.13 Закону № 2337-VIII).
Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
За приписами частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з статтею 14 Закону № 2337-VIII службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).
Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за на5гвмості достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 1 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч.1, ч.4 ст.16Закону № 2337-VIII).
Пунктами 2, 4, 5 Розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинно передувати встановлення факту невиконання (неналежного виконання) особою рядового і начальницького складу обов`язків або вчинення ним дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення повинен обиратись з врахуванням характеру та обставин вчиненого проступку, його наслідків, попередньої поведінки, кваліфікації тощо та бути співмірним дисциплінарному проступку.
Пунктом 1 розділу VІІ Порядку №893 встановлено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку оскаржуваного наказу щодо його відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Судом встановлено, що дисциплінарне стягнення капітану поліції (0089884) ОСОБА_1 у вигляді догани накладене наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 25.04.2023 №967 за порушення службової дисципліни, вимог п.11 ч.3 та п.2 ч.6 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Підставою для видання спірного наказу є висновок службового розслідування за фактом можливих порушень, що мають ознаки дисциплінарного проступку з боку окремих працівників Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, затверджений начальником ГУНП в Тернопільській області від 20.04.2023 ОСОБА_4 .
Зокрема зі змісту висновку розслідування слідує, що начальник Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області полковник поліції ОСОБА_2 , 30.03.2023 близько 09:20 проводив оперативну нараду щодо стану розслідування кримінальних проваджень. Під час проведення оперативної наради у службовому кабінеті полковника поліції ОСОБА_2 перебували: заступник начальника відділу - начальник СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області підполковник поліції ОСОБА_5 , заступник начальника з превентивної діяльності Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області підполковник поліції ОСОБА_6 , заступник начальника Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області підполковник поліції ОСОБА_7 , начальник відділу превенції патрульної поліції Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області підполковник поліції ОСОБА_8 , начальник СРПП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , начальник СД Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_10 , начальник сектору дільничних офіцерів відділу превенції патрульної поліції Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції Завінський Володимир, начальник сектору контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи капітан поліції ОСОБА_11 , старший оперуповноважений СКП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_12 та слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_13 .
Під час обговорення стану досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12022211110000423, слідчий СВ Чортківського РВП ГУПН в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_13 в порушення п.11 ч.3 та п.2 ч.6 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не поважаючи честь і гідність начальника Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області полковника поліції ОСОБА_3 , а також порушуючи право на повагу до особистості останнього некоректно висловився до нього у присутності вищевказаних працівників поліції та у зухвалій формі почав сперечатись щодо розслідування кримінального провадження, а також сказав полковнику поліції ОСОБА_14 , щоб він розслідував сам вказане кримінальне провадження, чим підірвав його авторитет як керівника підрозділу поліції.
З урахуванням встановленого, дисциплінарною комісією зроблено висновок, що факт порушення знайшов своє підтвердження та наявні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани.
Водночас у висновку службового розслідування міститься й інша інформація щодо згаданих подій, а саме опитаний у ході службового розслідування капітан поліції ОСОБА_13 пояснив, що він дійсно працює слідчим СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, начальником якого є ОСОБА_2 . ОСОБА_2 раніше неодноразово проводив наради зі слідчими. Із його поведінки на цих нарадах, він зробив для себе висновок, що метою таких нарад є не допомогти слідчим у розслідуванні кримінальних правопорушень та вирішити проблемні питання їхньої службової діяльності, а принизити слідчих, сказати про них, які вони є некомпетентні у порівнянні з ним ( ОСОБА_2 ). 30 березня 2023 року близько 09:20 год він був у кабінеті ОСОБА_2 разом із його заступниками та старшими служб Чортківського РВП. ОСОБА_2 сказав надати йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження №12022211110000423, хоча згідно КПК України у зв`язку із таємницею досудового розслідування, ОСОБА_2 не мав на це право, так як начальник РВП не справі вивчати матеріали кримінального провадження. У подальшому ОСОБА_2 декілька хвилин полистав вище вказане провадження, фактично навіть не читаючи його і не вникаючи у його зміст, після чого сказав щось схоже на фразу: «Це справа одного дня. Я би зробив її за один день». Він йому відповів щось схоже на фразу: «Для чого ці пусті слова, покажіть особистим прикладом, що Ви це можете зробити, а потім говоріть». Після цього, ОСОБА_2 сказав: «Вийшов з кабінету!». Потім, ОСОБА_15 , виходячи з кабінету, сказав: «Вчіться нормально спілкуватися з людьми». На цьому їхня розмова закінчилася. Окрім вище перелічених слів він більше не говорив на адресу ОСОБА_2 жодних фраз, які б  могли принизити його чи зачепити його самолюбство. Інших обґрунтованих пояснень по даному факту не надав. Свою вину у вчиненні дисциплінарного проступку капітан поліції ОСОБА_13 не визнав.
У зв`язку із вказаним, дії позивача відповідач кваліфікував як порушення п.11 ч.3 та п.2 ч.6 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та застосував дисциплінарне стягнення - догану.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив,що поняття "службова дисципліна" включає в себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і дотримуватися відносин субординації, що передбачають підпорядкування для нижчої за рангом (посадою, званням) службової особи виконання рішень (наказів) і вимог керівника, а також дотримання у цих відносинах правил службової дисципліни, етики і відповідальності.
На думку суду першої інстанції, вирішальним у даному випадку є не лише конкретизація слів, що були сказані, а поведінка позивача, яка привела до порушення службової дисципліни.
При цьому, судом першої інстанції також враховано те, що позивач не визнав провину і надалі намагався виправдатись за рахунок ніби-то протиправних дій керівника. Хоча, будь-яких доказів образи позивача з боку керівництва судом не встановлено навіть враховуючи обставини вказані самим позивачем у позовній заяві.
Зокрема, як вказано позивачем, керівник сказав йому щось схоже на фразу: «Я би це все зробив за один день». На думку суду першої інстанції, такі слова керівника не є образою, і більше стосуються стимулювання підлеглого з метою належного виконання ним службових обов`язків.
Суд першої інстанції констатував, що позивач не стримав та поставив вище власні амбіції, і вступив в словесну перепалку з керівництвом.
Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до аналізу положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України накладенню дисциплінарного стягнення має передувати доведення вини працівника у вчиненні дисциплінарного проступку.
В той же час, суд звертає увагу на те, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у зухвалій поведінці, недотриманні субординації та прояві неповаги у спілкуванні з колегами.
Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 1 Розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами, а також  вказано на обов`язок поліцейського дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту НП передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Разом з тим, як прослідковується із змісту висновку службового розслідування та заяв по суті справи, поданих сторонами у справі, згаданій поведінці позивача передувала вимога начальника Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 , звернена до позивача, про надання матеріалів кримінального провадження без відповідних повноважень у керівника на ознайомлення із такими матеріалами та провокативна поведінка самого начальника Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 по відношенню до слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_1 , а відтак за вказаним фактом застосування дисциплінарного стягнення – догани є надто суворим та непропорційним до вчиненого порушення. В даному випадку достатнім було застосуванням до позивача дисциплінарного стягнення з огляду на наведені обставини – зауваження.
На думку суду апеляційної інстанції, сама по собі можливість виникнення під час служби або поза нею відповідних конфліктних ситуацій за участі працівників поліції не може бути об`єктивно виключена, навіть попри відповідні вимоги до їх поведінки та закріплені державою стандарти. Суд звертає увагу на те, що ситуація, яка стала предметом службового розслідування не спричинила заподіяння відповідних наслідків або шкоди в розумінні закону.
У той же час, слід звернути увагу на те, що опис та оцінка усього наявного у спірних правовідносинах наративу (як сукупності пов`язаних між собою подій, фактів або вражень) перебуває здебільшого в площині оціночних суджень обмеженої кількості учасників та свідків події. Натомість, висновки комісії не ґрунтуються на констатації беззаперечних фактів та доказів, які дозволяють однозначно встановити проступок (подію) та вину порушника, адекватною відповідальністю за що є оголошення догани.
Також суд апеляційної інстанції вважає що висновок службового розслідування не містить належних обґрунтувань про вимоги законодавства, які було порушено позивачем, врахування обставин, що пом`якшують ступінь відповідальності чи виключають вину позивача. Крім того, матеріали службового розслідування не свідчать про встановлення відповідачем причин і умов учинення дисциплінарного проступку позивачем, як того вимагає пункт 1 розділу V Порядку №893, а вказівка у висновку та у спірному наказі на порушення позивачем п.2 ч.6 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, згідно з яким під час виконання службових обов`язків поліцейський має право вимагати письмового оформлення обсягу посадових (функціональних) обов`язків за відповідною посадою та створення умов, необхідних для їх виконання, викликає труднощі у його розумінні в цій частині.
Слід також зазначити, що положеннями статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, встановлено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, зокрема, відповідно до частини другої зазначеної статті Статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Отже, у період дії воєнного стану підлягає застосуванню стаття 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині другій якої імперативно визначено чіткий порядок застосування дисциплінарні стягнення, а саме в порядку зростання від менш суворого до більш суворого.
Разом з тим, відповідачем не спростовуються доводи позивача, що на момент проведення службового розслідування у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень, тому обраний вид дисциплінарного стягнення у виді догани є таким, що обраний з порушенням положень статті 29 Статуту.
Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та має наслідком скасування наказу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 25.04.2023 №967.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст.322 КАС України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору (п.1, п.2 ч.9 ст.139 КАС України).
Таким чином, оскільки документально підтвердженими судовими витратами позивача є сплачений судовий збір, розмір якого є обґрунтованим та пропорційним до задоволених позовних вимог у розмірі 2684,00 грн, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до пункту 3 частини 1  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного суду України, суд,-

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у справі №500/1982/23 – скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 25.04.2023 №967.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (ЄДРПОУ 40108720) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн, понесені на сплату судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний