Номер провадження: 33/813/606/24
Номер справи місцевого суду: 521/26595/23 
Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О.А. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       15.02.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  
на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2024 року
                                        ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що водій  ОСОБА_1  24 листопада 2023 року о 12 годині 41 хвилині, керуючи автомобілем «ВАЗ 2103» номерний знак « НОМЕР_1 », рухався по вул. І. Рабіна 51 у місті Одеса, здійснив зіткнення з транспортним засобом «  Mazda» номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_2 та залишив місце пригоди до якої був причетний, де в подальшому зупинений за адресою м. Одеса, 
вул. Радісна 27, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2024 року, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи скаргу апелянт ОСОБА_1 зазначає, що відмовляючи у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи до вирішення іншої справи №521/26646/23, судом першої інстанції порушено його право на справедливий та неупереджений розгляд справи, а також загальні принципи судочинства, регламентовані 
ст. 129 Конституції України, ст.ст. 2,9, 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»; суд надав перевагу свідченням ОСОБА_2 , а не його поясненням; його вину у скоєнні ДТП у встановленому законом порядку не доведено, так як єдиним доказом, що підтверджує його вину, на думку скаржника, є свідчення ОСОБА_2 , яка є зацікавленою особою у притягненні його до адміністративної відповідальності; суд безпідставно вважав доведеним факт скоєння ним ДТП та залишення місця ДТП, лише на підставі свідчень ОСОБА_2 , яка апелянт вказує також залишила місце скоєння ДТП; фіксування судового процесу під час розгляду цієї справи судом не здійснювалося, що позбавило його можливості надати особисті пояснення та заявити клопотання про відкладення розгляду справи до перевірки обґрунтованості судом апеляційної інстанції постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року у справі №521/26646/23, на якій базуються обвинувачення його у скоєнні адміністративного правопорушення; розглядаючи цю справу суд не зверну увагу, що вказана постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року у справі №521/26646/23 не набрала законної сили; протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП складені виключно зі слів ОСОБА_2 , при цьому не було залучено органи дізнання, які повинні були надати суду належні та допустимі докази і усунути суперечності в поясненнях учасників події. Той факт, що обидва автомобілі отримали механічні пошкодження не відповідає дійсності, оскільки у його автомобіля були відсутні будь-які пошкодження, транспортний засіб уповноважені особи не оглядали та будь-які документи з цього приводу не складали.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності 
 ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянтом не оспорюється факт керування ним транспортним засобом, а тому з огляду на приписи ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.
Дослідивши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Згідно приписів ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Диспозиція указаної норми статті ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, указана норма за своєю властивістю є бланкетною, тобто з метою її застосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують зазначені правила.
Обов`язки водіїв та пішоходів, а також технічні вимоги до транспортних засобів регулюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N 1306 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі -Правила).
За п. 1.3 вказаних Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4).
Згідно п.2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, а також інші документи.
В основу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції поклав відомості зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та копіях матеріалів ДТП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №647560 від 24 листопада 2024 року убачається, що поліцейськими зафіксовано, що: «24 листопада 2023 року о 12.41 год. в м. Одеса, по вул. І. Рабіна, 51, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ2103» НОМЕР_1 здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mazda» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , та залишив місце пригоди до якої був причетний, де в подальшому зупинений за адресою м. Одеса, вул. Радісна, 27, чим порушив вимоги вимоги п. 2.10 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП. 
Відповдіно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
На підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_1 , правоохоронцями надано суду копії таких документів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №647559 від 24 листопада 20223 року, схеми місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №647559 складеного 24 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 убачається, що правоохоронцями зафіксовано, що: «24 листопада 2023 року м. Одеса, вул. І. Рабіна, 51, водій керуючи автомобілем, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який знаходився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У графі до протоколу додаються зазначено: «Схема ДТП, пояснення».
З копії схеми місця ДТП, яка сталася 24 листопада 2023 року о 12.41 год. в м. Одеса вул. І. Рабіна,51 убачається, що поліцейськими задокументовано інформацію, шляхом графічного зображення та фіксування об`єктів, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено ідентифікаційні дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, зокрема вказано, що автомобіль «Mazda 3»  номерний знак НОМЕР_2  мав такі пошкодження: подряпина передньої лівої частини бамперу на висоті 40 см. У автомобіля «Lada» номерний знак  НОМЕР_1  зафіксовано такі пошкодження: подряпина передньої правої частини бамперу 40 см. Ці обставини, зафіксовані у схемі ДТП, засвідчені підписами водіїв автомобілів, причетних до події, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.3).
З письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 поліцейським 24 листопада 2023 року убачається, що водій повідомив правоохоронцям такі обставини: «24 листопада 2023 року виїжджав із заправки по вул. Якіра перехрестя вул. 25 Чапаївської дивізії, на переривчастій лінії він розвернувся в напрямку вул. Генерала Петрова. Будь-якої ДТП не скоював. У його автомобіля відсутні будь-які недоліки».
З письмових пояснень, наданих ОСОБА_2 поліцейським 24 листопада 2023 року убачається, що водій повідомила правоохоронцям такі обставини: «24 листопада 2023 року в м. Одесі, керувала транспортним засобом «Мазда 3», д.н.з. НОМЕР_2 , при виїзді з провулка Генерала Вишневського на вул. Іцкаха Рабіна, вона зупинилася, щоб пропустити транспортні засоби, які рухались по головній дорозі. Не рухаючись побачила як водій транспортного засобу «Lada» д.н.з. НОМЕР_1 , почав здійснювати розворот. Під час здійснення розвороту, водій автомобіля «Lada» здійснив зіткнення з її автомобілем, при цьому вона неодноразово йому сигналила. Після ДТП, водій автомобіля «Lada» залишив місце ДТП та вона була змушена їхати за ним та викликати поліцію, а в подальшому наздогнала за адресою: вул. Радісна, 27.
Сукупність наведених вище доказів вагомо свідчать про те, що 24 листопада 2023 року за участю транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мала місце ДТП, унаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, які зафіксовані у схемі місця ДТП.
В апеляційній скарзі, як на підставу для задоволення позовних вимог, 
 ОСОБА_1 посилається на те, що суд безпідставно вважав доведеним факт скоєння ним ДТП та залишення місця ДТП, лише на підставі свідчень ОСОБА_2 , яка також залишила місце скоєння ДТП. 
Таким чином, ОСОБА_1 визнає ту обставину, що він залишив місце ДТП, про що також свідчать джерела доказів, якими ця обставина зафіксована, однак заперечує свою вину у скоєнні ДТП.
Апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП є особа, яка причетна до ДТП та залишила її місце, при цьому законодавець не визначає наявність у діях такої особи ознак вини у скоєнні ДТП, як обов`язкову умову за наявності (встановлення) якої можливе вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.
Відтак, результат розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, наявність чи б то відсутність у його діях цього складу адміністративного правопорушення (за ст. 124 КУпАП) не має правового значення для правильного вирішення цієї справи, оскільки водій будучи причетним до ДТП, залишив її місце, чим порушив вимоги ПДР, а відтак у його діях убачається самостійний (окремий) склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Отже розглядаючи цю справу суд вірно вважав, що відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду цієї справи до закінчення апеляційного перегляду іншої справи, а саме №521/26646/23 предметом розгляду якої є протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки ці справи не є взаємопов`язаними, стосуються різних адміністративних правопорушень.
Як убачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, судом першої інстанції не враховувано результати розгляду справи №521/26646/23, а тому апелювання скаржника до тієї обставини, що на час прийняття оскаржуваної постанови (18 січня 2024 року) інша постанова, що прийнята судом у справі №521/26646/23, не набрала законної сили, не мають юридичного (правового) значення.
Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що суд надав перевагу поясненням іншої учасниці ДТП – ОСОБА_2 , над його поясненнями, оскільки як убачається із тексту оскаржуваної постанови, суд врахував усю сукупність доказів, наданих поліцейськими, при цьому не робив висновків щодо переконливості чи вагомості одних доказів над іншими. 
Апеляційний суд відхиляє твердження апелянта про те, що його транспортний засіб, унаслідок ДТП не отримував пошкоджень, оскільки ця обставина зафіксована у схемі місця ДТП, яка засвідчена у тому числі і підписом ОСОБА_1 , як учасником ДТП.
Доводи апелянта про те, що під час фіксування обставин ДТП не було залучено органи дізнання, апеляційний суд відхиляє, оскільки згідно положень ст. 255 КУпАП особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення за 
ст.ст. 122-4, 124 КУпАП є уповноважені на те особи органів Національної поліції. 
Крім того, відповідно до Наказу МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, яким затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що ця інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі – поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 Розділу I Наказу). 
Підрозділ поліції - підрозділи Департаменту патрульної поліції та територіальні (відокремлені) підрозділи територіальних органів поліції, працівники яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах (пункт 3 Розділу I Наказу).
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.
Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою, сьомою - дев`ятою статті 121, частиною третьою статті 121-3, частинами п`ятою і сьомою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частинами третьою і п`ятою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП (пункт 5 Розділу I Наказу).
Отже належним суб`єктом, який уповноважений на складення протоколів про адміністративне правопорушення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та фіксування обставин цих правопорушень є саме патрульна поліція, а не органи дізнання. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу без аудіо-фіксації судового засідання, апеляційний суд відхиляє з підстав їх безпідставності, оскільки нормами КУпАП не передбачено обов`язку суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення здійснювати фіксацію судового засідання.
       Аргументи апелянта про те, що вказана обставина (відсутність фіксації судового засідання) позбавила його можливості надати особисті пояснення та заявити клопотання, апеляційний суд відхиляє, оскільки ці обставини не взаємопов`язані між собою, і ОСОБА_1 мав можливість реалізувати свої права під час розгляду судом цієї справи.
Іншими доводами апеляційну скаргу ОСОБА_1 не обґрунтовує.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді  Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                        Ю.П. Лозко