Справа № 354/1358/22 
Провадження № 33/4808/34/24 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк  М. В. 
Суддя-доповідач Гриновецький 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водія ОСОБА_1 та його захисника Чирвона О.І., розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника Чирвона О.І. на постанову Яремчанського міського суду від 25 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,
                в с т а н о в и в :

Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 06.10.2022 року приблизно о 22 год 54 хв в с. Поляниця в урочищі Вишня керував транспортним засобом RENAULT SHNDERO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці дорожньо-транспортної пригоди за допомогою приладу DRAGER ALKOTEST 7510 ARLM-0288. Результат огляду 1.04 проміле, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР.
В апеляційній скарзі захисник Чирвон О.І. вказує, що не погоджується з оскаржуваною постановою і вважає її незаконною та необґрунтованою. Повідомляє, що суд першої інстанції при розгляді справи не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Вказує на те, що ОСОБА_1 не погоджується з доводом суду першої інстанції про належний та об`єктивний розгляд справи, адже особисто не був присутній в судовому засіданні бо перебував на лікуванні, про що повідомив суд та надав підтверджуючі документи. Звертає увага не те, що судом першої інстанції залишено поза увагою та не досліджено чи при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння було роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України), а також чи було забезпечено захисника під час пред`явлення адміністративного обвинувачення, що є істотним процесуальним порушенням конституційного права на правовий і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини та законність прийняття рішення судом першої інстанції. Зазначає, що суд першої інстанції допустив грубе процесуальне порушення, оскільки розглянув справу виключно при наявності протоколу без дослідження відеозапису, який вівся працівниками поліції. Акцентує увагу на тому, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 без правових підстав встановлених законом, після цього почали проводити незаконну поверхневу перевірку. Апеляційну скаргу було подано з пропуском строку на апеляційне оскарження. В причинах поважності пропуску строку апелянт вказує, що про винесення оскаржуваної постанови стало відомо тільки 06.10.2023р. з повідомлення в особистому кабінеті системи “Електронний суд”. Враховуючи наведені обставини, просить, строк на апеляційне оскарження поновити, оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку слід задовольнити для забезпечення права особи на доступ до правосуддя. Як з`ясовано, водій ОСОБА_1 та його захисник Чирвон О.І. не були в суді першої інстанції, ними подавалось клопотання про відкладення розгляду справи, суд розглянув її без них, копію постанови їм вчасно не направив, з її копією вони ознайомились значно пізніше, вони проживають в інших областях, що перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Чирвона О.І. про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо   ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
В діях   ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист. 
Слід погодитись з доводами апелянта про те, що суд порушив право на захист ОСОБА_1 , розглянувши справу без нього і захисника, незважаючи на подане клопотання про відкладення судового засідання.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що  ОСОБА_1   перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Суд цю обставину не перевіряв. Як з`ясовано, він ствердив, що йому вручено копію протоколу, яка через вкрай низьку якість не піддається читанню. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1  на захист, оскільки підтверджено, що йому не пред`явлено адміністративне звинувачення, не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Як видно із відеозапису ОСОБА_1  на місці події продуває алкотестер “Драгер”. Належно завіреної копії сертифікату якості вказаного приладу у справі немає, що підтверджує сумніви апелянта про рівень проміле. Цей сумнів згідно ст. 62 Конституції України апеляційний суд трактує на користь водія. При цьому слід взяти до уваги повідомлення уповноваженого представника виробника алкотестерів  Драгер в Україні п. Шерстюка Р. про те, що використання всіх алкотестерів в Івано-Франуківській області є неправомірним через те, що упродовж 2022-2023 років управління поліції в Івано-Франківській області не надавало уповноваженому представнику виробника спеціальні технічні засоби – газоаналізатори Drager Alcotest 6810 та Drager Alcotest 6820 для перевірки налаштувань та проходження ними регулювання. 
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
Крім того, на нині закінчився строк давності у цій справі, що є підставою для скасування постанови суду і закриття справи. Апеляційний розгляд справи є частиною судового провадження, постанова суду через поновлення пропущеного апеляційного строку не вступила в законну силу, тому є підстави для застосування у цій справі строку давності.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за  ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений апеляційний строк.
Апеляційну скаргу захисника Чирвона О.І. задовольнити, постанову Яремчанського міського суду від 25 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький