ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 січня 2024 року           справа №200/12262/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 200/12262/21 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              У С Т А Н О В И В:   

В вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання неправомірними дій та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 17.07.2021 № 057350004708; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.07.1987 по 25.03.2020 на ДП “Шахта № 13-БІС” та період служби в армії з 25.06.1985 по 15.05.1987, повторно розглянути заяву від 11.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що при розгляді пенсійним органом питання призначення пенсії йому безпідставно не зараховано до пільгового стажу спірні періоди роботи, оскільки у його трудовій книжці, яка є основним документом про стаж, достатньо записів про роботу в цей час на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Крім цього, позивач зазначив, що приписами законодавства, що діяло на час проходження ним військової служби передбачалось, що під час призначення на пільгових умовах або у пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та інших роботах з важкими умовами праці період проходження військової служби прирівнюються за вибором того, хто звернувся за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала після закінчення цього періоду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 200/12262/21 позов задоволено частково, внаслідок чого скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 17.07.2021 № 057350004708 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на Шахта № 13-БІС ГХК “Макіївугілля” з 01.07.1987 по 25.03.2000 та служби в армії з 25.06.1985 по 15.05.1987 і повторно розглянути заяву від 11.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем не надано уточнюючих довідок, що підтвердили б факт роботи позивача у спірний період на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відомостей трудової книжки недостатньо для визначення права особи на таку пенсію, оскільки трудова книжка заповнена із порушеннями:  в записі про звільнення позивача 25.03.2000 на печатці підприємства відсутній код ЄДРПОУ.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.  
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.08.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою № 4145 про призначення пенсії за віком. Зазначену заяву  передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. 
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області за наслідком розгляду наведеної заяви позивача прийнято рішення № 057350004708 про відмову в призначенні пенсії. У рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 29 років 2 місяці 14 днів, в пільговий стаж у позивача відсутній. Для включення до стажу роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, позивач має надати уточнюючі пільгові довідки.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України  передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у  статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (стаття 8 Закону № 1058).
Відповідно до частини 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Частиною 1 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28    цього Закону.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого  абзацом першим  частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення"  передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно зі ст. 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Пунктом 1  статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”  передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію  Закону України “Про пенсійне забезпечення”  або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності  Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічне передбачене статтею 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII “Про загальний військовий обов`язок і військову службу”.
Згідно з п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590, чинного на час проходження позивачем служби в армії та на час прийняття його на роботу після закінчення служби, крім роботи як робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР та перебування в партизанських загонах; служба у військах та органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба у органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку (п. “к”).
При призначенні на пільгових умовах або у пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" та "б" пункту 16), та пенсій з нагоди втрати годувальника їхнім сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" та "л", прирівнюються за вибором того, хто звернувся за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала після закінчення цього періоду.
Частинами 1, 3  статті 44 Закону № 1058  передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846.
Відповідно до п. 1.9 цього Порядку у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою  статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  (далі - Закон).
Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення    пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.
Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).
Пунктом 4.2 цього Порядку також передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Цим пунктом визначено, крім цього, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою    Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637  (надалі за текстом Порядок № 637), також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За п. 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада;    характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ,    пункт,    найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання    роботи,    на    підставі    яких видана зазначена довідка.  
У    разі    коли    підприємства, установи, організації   або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі,    спеціальний    трудовий    стаж може підтверджуватися за даними,    наявними    в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
При вирішенні питання правомірності відмови позивачу у призначенні пенсії суд виходить із змісту документів, що розглядалися відповідачами, оцінка правомірності    рішень здійснюється шляхом встановлення обґрунтованості наведених в ньому підстав неврахування певних періодів роботи позивача у складі спеціального стажу.
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 , що надавалась позивачем при зверненні за призначенням пенсії, містить записи №№ 6-12 про роботу позивача на Шахті № 13-БІС ГХК “Макіївугілля” в період з 01.07.1987 по 25.03.2000:
з 01.07.1988 учнем гірника по ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем під землею;
з 29.08.1987 гірником по ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем під землею;
з 25.12.1996 гірничим майстром з повним робочим днем під землею;
25.03.2000 звільнений.
Суд зауважує, що пунктом 20 Порядку № 637 визначені особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу    років,    установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу.    
У рішенні відповідача 1 про відмову в призначенні пенсії, водночас, не зазначено, з яких підстав період роботи позивача з 01.07.1987 по 25.03.2000 неможливо врахувати за відомостями трудової книжки.
Посади, що обіймав позивач в цей час віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в    яких повний    робочий    день    дає    право    на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених  постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 та постановою КМУ від 11.03.1994 № 162, що діяли протягом вказаного періоду роботи позивача.
Враховуючи вказане, посилання відповідачів на неможливість зарахування цього періоду роботи позивача до його пільгового стажу без уточнюючих пільгових довідок суд не приймає, оскільки трудова книжка позивача містить записи про його роботу в цей час за посадою, що віднесена до Списку № 1 та роботу в цей час повний робочий день під землею.
Твердження відповідача 1 про відсутність у записі про звільнення позивача 25.03.2000 на печатці підприємства коду ЄДРПОУ, як підставу для неврахування спірного періоду роботи до пільгового стажу позивача суд також не уваги не бере, оскільки засвідчення запису про звільнення печаткою, в якій не визначено коду ЄДРПОУ суб`єкта господарювання не впливає на визначення факту зайнятості працівника   на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Крім цього, положеннями Інструкції  про  порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення N 58 від 29.07.93  передбачено можливість засвідчення записі трудової книжки печаткою відділу кадрів, яка може не мати коду ЄДРПОУ.
Трудова книжка позивача містить записи № 4-5 про проходження позивачем служби в Радянській Армії з 25.06.1985 по 15.05.1987, проходження позивачем військової служби в наведений період підтверджується також військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 від 07.07.1992, що надався позивачем при зверненні за призначенням пенсії.
За змістом з п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590, чинного на час проходження позивачем служби в армії з 25.06.1985 по 15.05.1987 та на час прийняття його на роботу після закінчення служби - 01.07.1987, при призначенні на пільгових умовах по старості робітникам та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та інших роботах з важкими умовами праці періоди служби в армії прирівнюються за вибору того, хто звернувся за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала після закінчення цього періоду.
Тобто, період служби позивача в армії може бути зарахований до пільгового стажу, як прирівняний до роботи, що слідувала після закінчення цього періоду. 
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії відповідач 1 не дотримався вимог щодо  всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, пільговий стаж позивача обчислено невірно. До цього ж, рішення датовано 17.07.2021 - раніше за дату звернення позивача за призначенням пенсії – 11.08.2021. Так, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та можливість задоволення вимог позивача про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 057350004708 про відмову позивачу в призначенні пенсії.
Водночас, у задоволенні зазначених у цьому ж пункті позовних вимог позивача про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області слід відмовити, оскільки позивачем не зазначено які саме дії відповідача 1 він просить суд визнати неправомірними, а крім цього, безпосередній вплив на позивача права в даному випадку має саме рішення про відмову в призначенні пенсії, його скасування охоплює наведені позовні вимоги.
При вирішенні питання кого з відповідачів слід зобов`язати врахувати до пільгового стажу позивача певні періоди роботи та переглядати його заяву про призначення пенсії суд виходить із того, що у відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності органом, що мав розглянути питання про призначення позивачу пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволенню не підлягають.
Стосовно визначення спірним періоду роботи позивача суд зазначає, що на Шахті № 13-БІС ГХК “Макіївугілля” позивач відповідно до відомостей трудової книжки працював в період з 01.07.1987 по 25.03.2000. Доказів того, що він продовжував там працювати у будь-який період з 26.03.2000 по 25.03.2020 матеріали справи не містять, останній запис наданої сторонами копії трудової книжки позивача взагалі датований 01.02.2011, довідка ОК-5 позивача заповнена по 2014 рік, будь-які довідки про стаж позивачем не надавались. За текстом позовної заяви позивач визначає цей період роботи і як “ 01.07.1987 по 25.03.2000”, так і “ 01.07.1987 по 25.03.2020”. Зазначене свідчить про імовірність допущення позивачем описки у позовних вимогах.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи на Шахта № 13-БІС ГХК “Макіївугілля” з 01.07.1987 по 25.03.2000 та служби в армії з 25.06.1985 по 15.05.1987 і повторно розглянути заяву від 11.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 200/12262/21 - залишити без задоволення.      
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 200/12262/21 - залишити без змін.       
Повне судове рішення складено 30 січня 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.В. Сіваченко