ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" січня 2024 р.           Справа№ 910/15384/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Руденко  М.А.
суддів:            Кропивної Л.В. 
          Пономаренка  Є.Ю. 

при секретарі:                               Реуцька Т.О.

без участі представників сторін, у спрощеному провадження у відповідності до вимог ст. 247 ГПК України  розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київській області акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2023 про повернення позовної заяви без розгляду
у справі №910/15384/23 (суддя Олександр Мандриченко)
за позовом акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"        
до фізичної особи-підприємця Нікітіної Марії Петрівни,
     ОСОБА_1 
про стягнення 211 714, 05 грн.,

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

У вересні 2023  позивач - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»   звернувся до господарського суду міста Києва з позовом в якому просить суд стягнути солідарно з ФОП Нікітіної Марії Петрівни та ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства  «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 30/2022 від 24.01.2022 у розмірі 211  714,05 грн., з якої: 208  011,36 грн. загальна сума  заборгованості за кредитом; 3  702,69 грн. заборгованості за процентами. 
 Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.10.2023 позовну заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"        (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27) залишено без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу платіжного документа про сплату судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 3 175,71 грн. В ухвалі суду від 23.10.2023 суд зауважив, що на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви позивачем було додано платіжну інструкцію №17557 (#1331608214911) від 25.07.2023 на суму 3175,71 грн. з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", а також з виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судом було встановлено, що згідно платіжної    інструкції №17557 (#1331608214911) від 25.07.2023, доданої до позовної заяви, судовий збір позивачем було сплачено за подання позовної заяви у справі № 910/12731/23.
01.11.2023 до суду    від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2023. В заяві про усунення недоліків позивач зазначив, що останній виконав свій обов`язок щодо сплати судового збору в момент зарахування визначеної  Законом України "Про судовий збір"  суми до спеціального фонду Державного бюджету України за розгляд справи за позовною заявою AT "Ощадбанк" до ФОП Нікітіна М.П., ОСОБА_1, про солідарне стягнення заборгованості, а платіжна інструкція №17557 (#1331608214911) від 25.07.2023 про сплату судового збору у розмірі 3 175,71 гри, є належним цьому доказом.
Ухвалою господарського суду господарського суду міста Києва від 06.11.2023 позовну заяву акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та додані до неї матеріали повернуто без розгляду, на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України. 
Мотивуючи ухвалу суд першої інстанції зазначав, що скаржником не було виконано вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 23.10.2023 про залишення позовної заяви без руху, не усунуто недоліки позовної заяви, а саме не надано доказів сплати судового збору. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київській області акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2023 про повернення позовної заяви АТ "Ощадбанк" без розгляду, а справу направити до господарського суду м. Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі №910/15384/23.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судовий збір за подачу позовної заяви було сплачено, ще при першому зверненні до суду першої інстанції у справі № 910/12731/23, по якій позовну заяву було залишено без розгляду з підстав не направлення копії позовної заяви іншим учасникам справи, дана ухвала до апеляційного суду не оскаржувалась.  Позивач скористався своїм правом ч.8 ст. 174 ГПК України та усунувши недоліки позовної заяви звернувся вдруге з позовною заявою до суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу у справі №910/15384/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю.
З огляду на те, що вказана апеляційна скарга була подана 17.11.2023 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у суду першої інстанції матеріалів справи №910/15384/23 та відкладення вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів даної справи з суду першої інстанції.
Листом Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15384/23.
27.11.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/15384/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київській області акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі №910/15384/23. Ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київській області акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі №910/15384/23  у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
15.12.2023 через канцелярію суду від представника відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 ГПК України, позовну заяву подано без додержання вимог,  викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу. ФОП Нікітіна М.П., спір який виник між відповідачем 1 та позивачем, хоче вирішити мирним шляхом, уклавши з позивачем договір  реструктуризації.
15.12.2023  через канцелярію суду від представника  відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу  що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 ГПК України, позовну заяву подано без додержання вимог,  викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу. ОСОБА_1 намагається вирішити спір  щодо судового провадження від позивача до відповідача 2 мирним шляхом укладання договору  реструктуризації. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,    суд апеляційної інстанції  прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») звернулось до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до  ФОП Нікітіної Марії Петрівни та ОСОБА_1 про солідарне стягнення  заборгованості за кредитним договором № 30/2022 від 24.01.2022 у розмірі 211  714,05 грн., з якої: 208  011,36 грн. загальна сума  заборгованості за кредитом; 3  702,69 грн. заборгованості за процентами. 
 Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.10.2023 позовну заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"        (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27) залишено без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу платіжного документа про сплату судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 3 175,71 грн. В ухвалі суду від 23.10.2023 суд зауважив, що на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви позивачем було додано платіжну інструкцію №17557 (#1331608214911) від 25.07.2023 на суму 3175,71 грн. з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", а також з виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судом було встановлено, що згідно платіжної    інструкції №17557 (#1331608214911) від 25.07.2023, доданої до позовної заяви, судовий збір позивачем було сплачено за подання позовної заяви у справі № 910/12731/23.
01.11.2023 до суду    від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2023. В заяві про усунення недоліків позивач зазначив, що останній виконав свій обов`язок щодо сплати судового збору в момент зарахування визначеної  Законом України "Про судовий збір"  суми до спеціального фонду Державного бюджету України за розгляд справи за позовною заявою AT "Ощадбанк" до ФОП Нікітіна М.П., ОСОБА_1, про солідарне стягнення заборгованості, а платіжна інструкція №17557 (#1331608214911) від 25.07.2023 про сплату судового збору у розмірі 3 175,71 гри, є належним цьому доказом.
Також вказав, що 11.08.2023 АТ «Ощадбанк» звертався до господарського суду міста Києва з позовною заявою до ФОП Нікітіна М.П., ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості. На підтвердження сплати судового збору  у розмірі  3  175,71 грн. до суду було надано  платіжну інструкцію №17557 (#1331608214911) від 25.07.2023.
18.08.2023 ухвалою господарського суду міста Києва позовну заяву  АТ «Ощадбанк» було залишено без руху, в зв`язку з не направленням копії позовної заяви іншим сторонам та 22.09.2023 ухвалою господарського суду міста Києва  позовну заяву було повернуто позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків (а.с. 21-23). 
   Отже провадження у справі №910/12731/23 за позовною заявою AT "Ощадбанк" до ФОП Нікітіна М.П., ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості   господарським судом міста Києва відкрито не було та правосуддя не здійснювалось. Зазначена ухвала не оскаржувалась до суду апеляційної інстанції. 
Повертаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що  додана до позовної заяви платіжна інструкція від №17557 (#1331608214911) від 25.07.2023 про сплату судового збору у розмірі 3  175,71 грн.,  не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання позивної заяви  AT "Ощадбанк" до ФОП Нікітіна М.П., ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості у даній справі №910/15384/23, оскільки зарахуванням суми відбулось при поданні позовної заяви у іншій справі №910/12731/23.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.11.2023 керуючись ч.6 ст. 174 ГПК України, повернув без розгляду позовну заяву  AT "Ощадбанк", оскільки останнє не усунуло її недоліків, на які було вказано в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, а саме не сплатило судовий збір за подання заяви.
Дослідивши матеріали справи колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Відповідно до частини першої  статті 1 Закону України "Про судовий збір"  судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
За правилами  статті 2 названого Закону  платниками судового збору    є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Відтак держава ставить сплату судового збору як передумову звернення до суду, а тому й судовий збір повинен бути сплачений до подачі позовної заяви в суд.
Позивач (заявник скаржник) виконує свій обов`язок щодо сплати  судового збору в момент зарахування визначеної Законом України «Про судовий збір»  суми до спеціального  фонду Державного бюджету України.
Стаття 9 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що судовий збір  сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям  до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду  Державного бюджету України. 
Враховуючи зазначену норму, законодавство не визначає обов`язок позивача при  повторному зверненні до суду, після повернення позовної заяви, здійснювати повторну сплату судового збору, який був сплачений до спеціального фонду Державного бюджету  України  за розгляд справи за позовною заявою AT "Ощадбанк" до ФОП Нікітіна М.П., ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості.
Відповідно до ч.8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає  повторному  зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Постановою Правління Національного банку України № 163 від 29.07.2022   затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, а також вимоги щодо заповнення розрахункових документів.
Відповідно до вказаної Інструкції, платіжне доручення оформляється за вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та подається до банку, що обслуговує платника, у кількості примірників, необхідних для усіх учасників безготівкових розрахунків. (п. 3.1 Інструкції)
Згідно із п. 37 розділу ІІ Інструкції передбачено, що одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу». Платник заповнює його таким чином, щоб надати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Важливо, аби у розділі «Призначення платежу» платник вказав відомості про те, яка саме позовна заява оплачується збором.
Як вбачається з платіжної інструкції №17557 (#1331608214911) (а.с.18), що була повторно додана до заяви про усунення недоліків, в графі призначення платежу зазначено «Судовий збір ,за позовом АТ «Ощадбанк» до ФОП Нікітіна М.П. в господарський суд  міста Києва».
Таким чином, повернення без розгляду позовної заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилася від виконання вимог, вказаних в ухвалі.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" від 1 березня 2002 ).
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року).
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного господарського суду  у справі №910/13098/22 від 09.01.2024.
Дослідивши матеріали справи колегія суддів зазначає, що повертаючи позовну  заяву, суд першої  інстанції дійшов помилкового  висновку про несплату судового збору за подання позовної заяви, не прийнявши як доказ сплату судового збору платіжну інструкцію №17557 (#1331608214911) від 25.07.2023 в розмірі 3  175,71 грн., оскільки зазначений судовий збір, було сплачено при першому зверненні з позовною заявою у справі №910/12731/23, та зараховано до державного бюджету, з  призначенням платежу «Судовий збір ,за позовом АТ «Ощадбанк» до ФОП Нікітіна М.П. в господарський суд  міста Києва».
Згідно з вимогами ст. ст.  73,  74 Господарського процесуального кодексу України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставне застосування п.4  ст. 174 Господарського процесуального кодексу України  та, як наслідок, неправомірне повернення позовної заяви.
Оцінюючи вищенаведені вище обставини, колегія суддів  дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 06.11.2023    у справі № 910/15384/23    скасуванню.
Керуючись статтями      270,  271,  273,  275,  280-284    Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

                                      П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київській області акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2023  року у справі №910/15384/23 задовольнити.
Ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2023  року у справі №910/15384/23  скасувати.
Матеріали справи № 910/15384/23 передати до господарського суду Київської області.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до  ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            М.А. Руденко 

Судді                                                                                Л.В. Кропивна

                                                                                Є.Ю. Пономаренко