ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/498/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/3496/23 Категорія: 305000000 	Демчик Р.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року	м. Черкаси	

       Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.
учасники справи: 
позивач - адвокат Ульянов Сергій Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 ;
відповідач -  ОСОБА_2 ;
третя особа- ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 ;
особа, що подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_2 адвокат Бобер Денис Олександрович; 

       розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  представника ОСОБА_2 – адвоката Бобра Дениса Олександровича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2023 року у справі за позовом адвоката Ульянова Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 про стягнення витрат на поховання,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року адвокат Ульянов Сергій Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , про стягнення витрат на поховання
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 грудня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер в місті Загонь, Угорщина.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та дві дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Спадкова справа № 27-2020 після смерті ОСОБА_4 заведена у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А.
Спадкове майно складається із: частини гаражу літ. А-ІІ, який розташований в автокооперативі «Зв`язківець» за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв.м., право власності на гараж зареєстровано за ОСОБА_4 ; частина житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 54,4 кв. м., право власності зареєстровано за ОСОБА_1 ; частина земельної ділянки, кадастровий номер 7124989000:02:004:0688, площею 0,2445 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності зареєстровано за ОСОБА_1 ; автомобіль DAEWOO, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1 , який є особистою приватною власністю ОСОБА_4 . Також до спадкового майна належить частина квартири АДРЕСА_3 .
На день подання позову спадкоємці ще не оформили спадщину та не отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгадане майно.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2023 року у справі № 711/7745/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , в інтересах якої, як малолітньої особи, діє Служба у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину квартири та за зустрічним позовом   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах якої, як малолітньої особи, діє ОСОБА_1 та Служба у справах дітей Черкаської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Велікова Наталія Анатоліївна про визнання права власності на частину квартири первинний та зустрічний позови були задоволені.
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_4 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 лютого 2013 року по 05 грудня 2013 року.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .
Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину вказаної квартири.
Всі витрати пов`язані із похованням ОСОБА_4 були понесені виключно ОСОБА_1 .
Так, на поховання чоловіка ОСОБА_4 позивачем були понесені наступні витрати: витрати пов`язані з репатріацією з території Угорщини на територію України – 2300 євро, що в еквіваленті на день подання позову складає по курсу НБУ 39,3972 грн. за 1 евро – 90613,56 грн.; копка могили – 1354,90 грн.; організація та проведення поховання – 27292 грн.; огорожа, стіл, лавка – 4100 грн.; виготовлення та встановлення пам`ятника - 34650 грн.
Отже, загальна сума витрат на поховання становить – 158010,46 грн.
Враховуючи, що позивач, відповідач та третя особа є спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 в рівних частках відшкодуванню з відповідача підлягає 1/3 частина понесених позивачем витрат на поховання.
На підставі наведеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/3 частину сплачених витрат на поховання ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 52670,15 грн. 
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51303,48 грн. витрат, пов`язаних з похованням.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до приписів ст.1232 ЦК України   спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Понесені позивачем витрати на поховання підтверджені необхідними доказами. При цьому судом відмовлено в задоволенні частини вимог щодо витрат у сумі 4100 грн., які понесла позивач у зв`язку з виготовленням огорожі, стола та лавки,  оскільки такі витрати не відносяться до витрат, пов`язаних з похованням.
Частково не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Бобер Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, просить рішення скасувати в частині стягнення витрат на репатріацію в сумі 30204,25 грн та організацію і проведення поховання в сумі 9097,33 грн. та ухвали нове рішення, яким позовні вимоги, яким стягнути з відповідача витрати на поховання в сумі 12001,64 грн., а в задоволенні решти вимог відмовити.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що в обґрунтування витрат пов`язаних з репатріацією позивачем надано копію заяви до консульства України, з якої вбачається, що вартість репатріації становить 2200 євро, тоді як з платіжної інструкції, наданої як доказ оплати вказаної послуги вбачається, що перераховано кошти к сумі 2300 євро. З даного платіжного документа не зрозуміло кому і за що перераховано вказані кошти, оскільки переклад з мови, якою складено даний документ, в матеріалах справи відсутній. Крім того, позивачем не надано копій документів підтверджуючих укладання договору про надання послуг з репатріації, підтверджуючих документів у вигляді актів виконаних робіт. Отже, скаржник вважає, що розмір витрат на репатріацію належними та допустимими доказами позивачем не доведено.
Також вказує, що позивачем не доведено надання їй та отримання послуг на організацію та проведення поховання у розмірі 27292 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Ульянов С.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що всі витрати, понесені ОСОБА_1 на поховання підтверджено належними та допустимими доказами.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає вказаним вимогам.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та ОСОБА_4 06 грудня 2013 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 06 грудня 2013 року.
Згідно копії свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилася дочка – ОСОБА_3 .
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15 червня 2020 року, яке видане самоврядуванням мерії м. Загонь, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Загонь помер ОСОБА_6 , одружений, прізвище та ім`я дружини - ОСОБА_1 (а.с. 9). 
Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його дружина ОСОБА_1 та його доньки – ОСОБА_3 2014 року народження та ОСОБА_2 , 1999 року народження, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи (а.с.80-103), та сторонами не заперечується.
Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.
Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.
При покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця необхідно враховувати, що такі витрати повинні бути розумними, у тому числі щодо їх розміру та необхідності здійснення.
На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 409/656/19.
10.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до консульства України з заявою в якій зазначила що вона має намір здійснити репатріацію тіла померлого з метою поховання в Україні, в м. Черкаси, а тому просить Консульство надати їй необхідне сприяння в межах визначеної компетенції. Зазначила, що репатріацію тіла буде забезпечувати уповноважена нею ритуальна компанія FUNERALIA OLEG MILINSKI.
Згідно копії платіжної інструкції № PAYM:000000659500291 від 10.06.2020 року ОСОБА_1 сплачено FUNERALIA OLEG MILINSKI 2300 Євро за репатріацію тіла померлого з території Угорщини на територію України.
Вказана сума в еквіваленті на день подання позову складає 90613,56 грн.
Згідно договору замовлення на організацію та проведення поховання №848 від 15.06.2020 року ОСОБА_1 сплачено 1346 грн. за копку могили вручну.
Як вбачається з договору-замовлення №330 на організацію та проведення поховань та накладної від 16.06.2020 року, ОСОБА_1 за організацію поховання ОСОБА_4 сплачено 27292 грн.
Як вбачається з копії накладної № 178/6 від 17.06.2020 року сплачено 4100 грн. за виготовлення огорожі, столика та лавки.
Як вбачається з квитанцій до прибуткових касових ордерів від 27.08.2021 року та 12.10.2021 року за встановлення та виготовлення пам`ятника ОСОБА_1 сплачено 34650 грн.
Отже, загальна сума витрат на поховання становить – 158010,46грн.
       Відповідно до ч.1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. 
Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язків щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосуються їхнього розміру та необхідності здійснення.
Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати.
Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Статтею 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» передбачено, що поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.
Відповідно до абз. 3, 5, 7 ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» виконавець може надавати ритуальні послуги, визначені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 своєї постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати.
Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.  
Відповідно до Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 року за №1111/9710, до необхідних ритуальних послуг належать: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір документально підтверджених позивачем витрат, які понесла позивач за організацію та проведення поховання  ОСОБА_4  складає 27292 грн.,  до яких належать витрати на придбання одягу та предметів для поховання, запаювання оцинкованої труни, доставка в морг, надання катафалка, надання обрядових дій, тощо які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу, є розумними щодо їх кількості і призначення.
Доводи апеляційної скарги про відсутність належних доказів на підтвердження понесення позивачем вищевказаних витрат, пов`язаних з похованням ОСОБА_4 , є необґрунтованими та спростовуються долученими до матеріалів справи доказами, а саме: укладеним між позивачем та ФОП ОСОБА_7 договором-замовленням № 330 на організацію та проведення поховання з відміткою про оплату, копією накладної № 330 від 16 червня 2020 року про придбання ритуальних товарів та копією товарного чеку № б/н від 16 червня 2020року, які є належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України (а.с. 27-28).
Колегія суддів також відхиляє доводи скаржника щодо того, що розмір витрат на репатріацію належними та допустимими доказами позивачем не доведено, а також те, що з наданого позивачем платіжного документа не зрозуміло кому і за що було перераховано кошти за репатріацію виходячи з наступного.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до консульства України з заявою в якій зазначила що вона має намір здійснити репатріацію тіла ОСОБА_8 з метою поховання в Україні, в м. Черкаси, а тому просить Консульство надати їй необхідне сприяння в межах визначеної компетенції. Зазначила, що репатріацію тіла буде забезпечувати уповноважена нею ритуальна компанія FUNERALIA OLEG MILINSKI (а.с. 65)
10 червня 2020 року ОСОБА_1 надала довіреність, якою уповноважила похоронну фірму FUNERALIA OLEG MILINSKI транспортувати тіло Петренко С. в м. Черкаси, Україна (а.с. 61)
Згідно копії платіжної інструкції № PAYM:000000659500291 від 10 червня 2020 року ОСОБА_1 сплачено FUNERALIA OLEG MILINSKI 2300 євро ( а.с. 22).
Таким чином, позивачем належним чином підтверджено понесені нею витрати на репатріацію тіла померлого ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника  ОСОБА_2 – адвоката Бобра Дениса Олександровича слід залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2023 року без змін.
Керуючись ст.141, 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2023 року у справі за позовом адвоката Ульянова Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 про стягнення витрат на поховання залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 27 березня 2024 року.

Судді