УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/1533/23 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В. 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду,  ОСОБА_1 03.07.2023 о 19 год. 17 хв. по вул.Карпенка в м.Радомишль, керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки, у встановленому законом порядку, із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат тесту №256 – 1,77% проміле. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначив, що адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак, на відеозаписі не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом. Окрім того, вважає, що внаслідок всіх конкретних обставин вчинене ним правопорушення не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, а його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам і така шкода фактично не була заподіяна. На його думку, призначене судом покарання є надто суворим.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №170466 від 03.07.2023, у відповідності до якого  ОСОБА_1 03.07.2023 о 19 год. 17 хв. по вул.Карпенка в м.Радомишль, керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки, у встановленому законом порядку, із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат тесту №256 – 1,77% проміле, чим порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2); 
- роздруківкою «Alcotest Drager 6820» від 03.07.2023 з результатом 1,77% (проміле алкоголю в крові) (а.с.3); 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); 
- розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.6-7); 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням до КНП «Радомишльська лікарня» від 03.07.2023 (а.с.5); 
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №464836 від 03.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.5 ст. 121, ч. 1 ст.126 КУпАП (а.с.9); 
- відеозаписами обставин події (а.с.14).
Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6820» підписано  ОСОБА_1 без зауважень.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. На наявному в матеріалах справи відеозаписі із відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вбачається, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зупинка якого була обумовлена порушенням останнім Правил дорожнього руху, про що було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (а.с.9), зі змістом якої без заперечень ознайомився апелянт. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю є безпідставними з огляду на наступне.
Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Слід зауважити, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції не являється правопорушенням, яке можна розцінити, як малозначне.
Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями.
Зважаючи на безальтернативність адміністративного стягнення за ст.130 ч.1 КУпАП та пряму заборону застосування статті 22 КУпАП до правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає законних підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині, зокрема, застосування ст.22 КУпАП  через пряме обмеження в цій нормі щодо ст.130 КУпАП про застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про вид та розмір застосованого адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк. 
Також, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, пояснення ОСОБА_1 про наявність у нього малолітніх дітей та відсутність громадського транспорту в місцевості, де він проживає. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно  ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич