П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №   240/9554/23 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Лавренчук О.В. 
Суддя-доповідач:  Шидловський В.Б. 
08 січня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Курка О. П.  Боровицького О. А. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в проведенні перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , викладену у листі від 27.02.2023 № 5714-3060/Х-02/8-0600/23;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи з заробітної плати на території радіоактивного забруднення відповідно до архівної довідки Комунальної установи «Малинський районний трудовий архів» від 27.07.2015 № 621, з додаванням премії 400 крб. відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (10 років - для позивача) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік з жовтня 2017 року, нарахувати та виплатити наявну заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позову зазначено, що 18.01.2023 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставах, передбачених статтею 57 Закону України України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та на підставі архівної довідки Комунальної установи «Малинський районний трудовий архів» від 27.07.2015 р. №621 та частиною 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо обчислення стажу роботи (служби). За результатами розгляду заяви відповідач надав відповідь від 27.02.2023 № 5714-3060/Х-02/8-0600/23, згідно якої відповідач вважає, що розмір пенсії позивача обчислено відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», будь-яких дій щодо перерахунку розміру призначеної пенсії з урахуванням положень ст.ст.56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вчинено не було. 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 жовтня 2017 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, з 01.10.2017, із урахуванням проведених виплат.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням заробітної плати на території радіоактивного забруднення відповідно до архівної довідки Комунальної установи «Малинський районний трудовий архів» від 27.07.2015 № 621.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести із 01 лютого 2023 року перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням заробітної плати на території радіоактивного забруднення відповідно до архівної довідки Комунальної установи «Малинський районний трудовий архів» від 27.07.2015 № 621.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно із п.3 ч.1 ст.311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з наступних мотивів.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 25.10.1993 (а.с. 14).
Із березня 2014 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області. Із 30.03.2014 по 20.07.2015 - пенсія по інвалідності, із 21.07.2015- пенсія за віком.
Згідно розрахунку стажу, копія якого міститься в матеріалах справи, загальний стаж позивача на 30.03.2014 становить 28 років 06 місяців 10 днів (а.с. 47 на звороті).
У розпорядженні №145393 від 21.12.2015 про призначення позивачу пенсії за віком вказано: загальний стаж 29 років 04 місяці 24 дні, з яких робота за Списком №1 - 01 рік 03 місяці 21 дні (а.с. 53). Ідентична інформація міститься і у розпорядженні про перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 (а.с. 58 на звороті) та у розпорядженні від 16.06.2018 (а.с. 58). Загальний розмір пенсії із 01.10.2017 та із 16.06.2018 становить 1216,91 грн, розмір пенсії за віком - 1158,80 грн.
У січні 2023 року представник позивача за довіреністю направив відповідачу заяву від 18.01.2023 у якій просив провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пункту 6 постанови КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 щодо визначення заробітної плати для обчислення пенсії, а також збільшити розмір пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 10 років і більше, тобто на 19% заробітку згідно статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - направити відповідь, а також копію пенсійної справи ОСОБА_1 . До заяви додав копію архівної довідки від 27.07.2015 № 621, нотаріально засвідчену копію довіреності представника.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 27.02.2023 №5714-3060/Х-02/8-0600/23 повідомило представника позивача про те, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону № 1058. Роз`яснено, що призначення та виплата пенсій потерпілим від Чорнобильської катастрофи проводиться відповідно до Закону №1058.  Статтею 57 Закон № 796 передбачено, що визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону №1058. У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058 за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - заробітна плата (дохід) визначається шляхом поділу загальної суми заробітної плати (доходу) за календарні місяці роботи на кількість зазначених місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - заробітна плата (дохід) визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - заробітна плата (дохід) визначається за відповідний календарний місяць з додаванням до заробітної плати (доходу) на основній роботі. Статтею 56 Закону №796 визначено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) та встановлено право на пенсію в повному розмірі громадянам, віднесеним до категорій 1, 2, З, 4, за умови наявності стажу роботи не менш як: чоловікам - 20 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-IV. В свою чергу частиною другою статті 27 Закону № 1058-IV передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. У такому випадку вимоги ст. 56 та 57 Закону № 796-ХІІ враховуються за стаж набутий до 01.01.2004 та розмір пенсії визначається відповідно до вимог раніше діючого законодавства, а саме відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», (далі - Закон №1788-ХІІ). Частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутий після 01.01.2004 визначається відповідно до Закону № 1058-IV. Частина розміру пенсії за віком, обчислена у такому порядку відповідно до Закону №1788-ХП та з урахуванням норм статті 56 та 57 Закону №796-ХП, за стаж, набутий до 01.01.2004, не може перевищувати максимального розміру пенсій, визначеного законом, який станом на 01.01.2004 року, становив 150,00 грн. З урахуванням підвищення на 12% згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 року № 312 "Про додаткові заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.57 Закону № 796-ХП за період роботи на територіях радіоактивного забруднення та з урахуванням норм частини другої статті 27 Закону №1058-IV складе 168,00 грн, тобто веде до зменшення розміру пенсійної виплати" (а.с.7).
Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості заявлених позовних вимог. 
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції лише частково погоджується з позицією суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.
Згідно із ч.1 ст.4 Закону №1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до абз.2 ч.13 Прикінцевих положень розділу XV Закону №1058 у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про прокуратуру" та цього Закону, призначається одна пенсія за вибором особи. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до Закону України "Про прокуратуру", та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Порядок фінансування пенсій, призначених відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлюється зазначеними законами.
Щодо доводів апелянта про відсутність правових підстав для перерахунку розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи з заробітної плати на території радіоактивного забруднення відповідно до архівної довідки Комунальної установи «Малинський районний трудовий архів» від 27.07.2015 № 621, колегія суддів зважає на таке. 
Положеннями ст.55 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII передбачено право осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, на надання пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, а за змістом частини 3 цієї ж статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Статтею 9 Закону №1058 передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
В свою чергу положеннями ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до статті 57 Закону №796-ХІІ обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У разі обчислення пенсії відповідно до частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.
Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом, позивач вважає, що відповідачем порушені його права на перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати відповідно до архівної довідки №621 та з додаванням премії 400 крб. відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Так, в матеріалах пенсійної справи позивача, знаходиться архівна довідка Комунальної установи «Малинський районний трудовий архів» від 27.07.2015 № 621 у якій міститься інформація про заробітну плату ОСОБА_1 за 1986 -1987 роки (а.с. 35).
Разом з тим, судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи встановлено, що при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, відповідачем було взято заробітну плату позивача за період із 01.01.1988.
Між тим, право вибору періоду, за який визначається заробіток при призначенні пенсії, закріплений також у нормах частини 2 статті 27 Закону №1058-IV, відповідно до якої за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Вказане право особи міститься також у частині 1 статті 40 Закону №1058, де вказано, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Тому, враховуючи приписи законодавства, яким закріплено права особи на обрання періодів страхового стажу для обчислення пенсії, та спеціальної норми статті 57 Закону №796-ХІІ, позивач має право на перерахунок пенсії з визначенням середньомісячного заробітку для обчислення пенсії за період роботи на території радіоактивного забруднення з додаванням заробітку на основній роботі згідно з архівною довідкою №621 від 27.07.2015. 
З огляду на викладене, відмова відповідача не відповідає критеріям правомірності, оскільки позивач має право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058-IV або спеціальним - Законом №796-XII, незалежно від часу призначення пенсії. З урахуванням виявлення позивачем відповідного бажання, відповідач зобов`язаний був забезпечити право позивача на перерахунок його пенсії відповідно до приписів частини 1 статті 27 Закону № 1058-IV, статті 57 Закону №796-XII.
Стосовно періоду, з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії позивача, то судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що згідно із ч.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, у разі виникнення права на підвищення пенсії, провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Відтак, порушені права позивача підлягають захисту із 01.02.2023.
Аналізуючи доводи апелянта щодо відсутності підстав для перерахунку розміру призначеної позивачу пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (10 років - для позивача) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік з жовтня 2017 року, нарахувати та виплатити наявну заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум, то суд апеляційної інстанції зважає на наступне. 
Положеннями ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.
Згідно із ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.
Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадянам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.
Матеріали справи свідчать, що пенсія позивачу призначена відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та обчислена відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.
Однак, доплата за понаднормовий стаж обрахована відповідно до ст.28 Закону №1058-ІV.
Відповідно до змісту п.13 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції, чинній на дату звернення позивача із відповідною заявою до відповідача, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначається одна пенсія за її вибором.
Слід зазначити, що позивач обрав умови, встановлені спеціальним законом -Законом №796-XII.
Відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Вказаною нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним або спеціальним законами.
Відповідно до п.2 ст.56 Закону №796-XII в редакції, чинній на дату призначення позивачу пенсії за віком, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Редакція п. 2 ст. 56 Закону №796 станом на дату призначення позивачу пенсії по інвалідності встановлювала, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Відтак, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений спеціальним законом.
Аналіз вищенаведених положень Закону №796-XII свідчить про те, що вони визначають особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Разом з тим, матеріалами пенсійної справи підтверджується, що загальний стаж позивача станом на дату призначення пенсії по інвалідності становить 28 років 06 місяці 10 днів, з яких стаж роботи позивача за Списком №1 становить 01 рік 03 місяці 21 день, а на дату призначення пенсії за віком - 29 років 04 місяці 24 дні.
Однак, в порушення приписів норм п.2 ст.56 Закону №796, відповідачем не було здійснено збільшенням пенсії позивача на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, що не спростовано доводами апеляційної скарги. 
При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано вказано на помилковість доводів представника позивача, викладених у позові та у заяві від 18.01.2023, про необхідність збільшення розміру пенсії позивача на 19% із розрахунку 1% додатково за кожен рік стажу понад 10 років, оскільки стаж позивача за Списком №1 є меншим, ніж 10 років.
Відтак, до позивача підлягає застосуванню норма п.2 ст.56 Закону №796-XII, якою встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.
Отже, позивач має право на пільги щодо нарахування доплати за понаднормативний стаж визначені Законом № 796-ХІІ.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 07 липня 2015 року у справі №21-727а15 та від 20 вересня 2016 року у справі справа №21-1255а16, а також в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №560/675/17 (К/9901/684/17), від 05.09.2018 справа № 708/818/17, від 10.08.2020 у справі №339/8/17.
Таким чином, позивачем належним чином доведено, а відповідачем не спростовано право позивача на збільшення пенсійних виплат на 1 % за кожен рік понад 20 років стажу роботи позивача.
Доводи апелянта про неможливість застосування до позивача частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з не призначенням особі пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двохскладова формула) суд вважає безпідставними, з огляду на таке.
Пенсія позивачу призначена до внесення до закону змін, які передбачили цю умову (тобто до 11.10.2017), а попередня редакція цієї статті передбачала пільгове обчислення понаднормативного стажу без умови призначення пенсії на підставі частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначені зміни стосуються тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення цих змін.
Оскільки пенсія позивачу не призначається вперше, а належить до перерахунку, то на неї не поширюється вказана умова.
В той же час, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо безпідставного не застосування судом першої інстанції строку, передбаченого ст. 122 КАС України. 
Так, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Пенсія є щомісячним періодичним платежем, тому її розмір відомий позивачу щомісячно, отже посилання позивача на отриманий лист з ГУ ПФУ є необґрунтованим, оскільки не змінює моменту, з якого особа дізналась про порушення свої прав, а свідчить лише про те, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права.
Враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії (за минулий час) з 01.10.2017 є такими, що не відповідають вимогам ст. 122 КАС України, оскільки заявлені поза межами 6 місячного строку і позивачем не зазначено жодної причини, обставини, яка б перешкоджала йому звернутися до суду протягом цього часу.
Відтак, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати в частині визнання протиправною та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, з 01.10.2017, із урахуванням проведених виплат.
На переконання колегії суддів, вказані позовні вимоги можуть бути задоволенні лише в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто з 29 вересня 2022 року, оскільки з даним позовом ОСОБА_1 звернувся скориставшись засобами поштового зв`язку 29.03.2023. 
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Таким чином, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Судове рішення має виключати можливість прийняття суб`єктом владних повноважень подальших протиправних рішень дій чи бездіяльності щодо позивача.
Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень необхідно зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, починаючи з 29.09.2022. 
Додатково слід вказати на те, що посилання відповідача в своїй апеляційній скарзі на порушення порядку подання позивачем заяви про перерахунок пенсії відхиляється колегією суддів за безпідставністю, оскільки у листі від 27.07.2023 №5714-3061/Х-02/8-0600/23 відповідач не вказує на не дотримання позивачем вимог щодо подачі ним заяви від 18.01.2023, а відтак зазначена обставина не була підставою для відмови у перерахунку та виплати пенсії.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору в повному обсязі встановив фактичні обставини справи, однак допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку із рішення суду першої інстанції необхідно скасувати у відповідній частині.  
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, з 01.10.2017, із урахуванням проведених виплат.
В цій частині прийняти нову постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, з 29 вересня 2022 року, із урахуванням проведених виплат.
В решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року залишити без змін.   

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Боровицький О. А.