справа № 758/6376/23                                  головуючий у суді І інстанції Головчак М.М.
провадження № 22-ц/824/5857/2024               суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
24 січня 2024 року                                                                                           м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового  відшкодування, -
В С Т А Н О В И В:
 
             У червні 2023 року ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 22 251 грн. 60 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 січня 2021 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування майна № 99-5000-21-00006, предметом даного якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 . 14 травня 2021 року із застрахованим майном відбулась страхова подія, затоплення водою квартири АДРЕСА_1 з розташованої вище квартири № 835 . Про дану подію комісією ДП «ЕС «Місто квітів» складено акт від 20 травня 2021 року, яким встановлено, що залиття квартири відбулось з розташованої вище квартири № 835 , внаслідок неякісного монтажу сантехнічного обладнання. Страхувальник за договором добровільного страхування майна № 99-5000-21-00006 звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження водою квартири АДРЕСА_1 визнано страховим випадком, у зв`язку з чим здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 22 251 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №18366 від 14 липня 2021 року. Позивач зазначає, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, з моменту виплати страхового відшкодування, ним отримано право вимоги до власника квартири № 835 , як особи відповідальної за завдання матеріальної шкоди власнику квартири АДРЕСА_1 .
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року у задоволенні позову ПАТ «СК «Українська страхова група» відмовлено.
В апеляційній скарзі ПАТ «СК «Українська страхова група» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на аналогічні обставини, викладені у позовній заяві та зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що акт комісії ДП «ЕС «Місто квітів» складений 20 травня 2021 року є неналежним доказом наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири, не відповідають обставинам справи, оскільки цей акт повністю відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», в ньому наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття.   
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Відповідно до  ч. 1  ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 25 січня 2021 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування майна № 99-5000-21-00006, предметом даного якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 .
14 травня 2021 року із застрахованим майном відбулась страхова подія, затоплення водою квартири АДРЕСА_1 з розташованої вище квартири № 835 . Про дану подію комісією ДП «ЕС «Місто квітів» складено акт від 20 травня 2021 року, яким встановлено, що залиття квартири відбулось з розташованої вище квартири № 835 , внаслідок неякісного монтажу сантехнічного обладнання.
Внаслідок залиття пошкоджено оздоблення квартири № 827 , а саме: після зняття натяжної стелі спостерігаються вологі плями від кута стелі вздовж стіни приміщення кухні 10.2 м.кв., на час обстеження на стіні частково демонтовано гіпсокартон для доступу до каналу стояка. Загальна площа залиття стін 1.25 м.кв. (водоемульсійне фарбування); стелі 0.5 м.кв. (водоемульсійне фарбування), також відбулась намокання навісних кухонних меблів.
Страхувальник за договором добровільного страхування майна № 99-5000-21-00006 звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження водою квартири АДРЕСА_1 визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі: висновку № 1-MH-1066 про розмір матеріального збитку від 06 липня 2021 року та страхового акту МН-1066 від 14 липня 2021 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 22 251 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №18366 від 14 липня 2021 року.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними. 
Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування  за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (аналогічна усталена правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15, від 08 травня 2018 року у справі № 922/2026/17, від 21 вересня 2018 року у справі  № 910/19960/15).
 З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Факт залиття з вини відповідача квартири, власником якої є особа, якій позивач виплатив страхове відшкодування, підтверджується актом ДП «ЕС «Місто квітів» від 20 травня 2021 року. Актом встановлено, що залиття квартири відбулось з розташованої вище квартири № 835 , внаслідок неякісного монтажу сантехнічного обладнання. 
Внаслідок залиття пошкоджено оздоблення квартири № 827 , а саме: після зняття натяжної стелі спостерігаються вологі плями від кута стелі вздовж стіни приміщення кухні 10.2 м.кв., на час обстеження на стіні частково демонтовано гіпсокартон для доступу до каналу стояка. Загальна площа залиття стін 1.25 м.кв. (водоемульсійне фарбування); стелі 0.5 м.кв. (водоемульсійне фарбування), також відбулась намокання навісних кухонних меблів.
Зазначений акт є належним і допустимим доказом, яким спростовуються доводи ОСОБА_1 .
Заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_1 вказує на те, що акт про наслідки залиття квартири не може вважатися належними та допустимим доказом, які підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача та завданою позивачу шкодою. Крім того, він не відповідає вимогам Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», яким встановлено форму акту, який складається у разі залиття квартири, а саме: акт не затверджений організацією (підприємством), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (ДП «ЕС «Місто Квітів»; проведення обстеження здійснювалося без залучення власників обох квартир або їх представників, тобто потерпілого та винуватця; в акті комісія вказала на обстеження лише однієї квартири № 827 , тобто опосередковано визнала, що не проводила обстеження квартири № 835 .
Разом з тим, даний акт складено комісією у складі Головного інженера ДП «ЕС «Місто квітів» ОСОБА_5, менеджером ОСОБА_3 , інженером ОСОБА_4 та засвідчено їх підписами.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку відкриття бізнесу» № 1206-VII від 15.04.2014 року було запроваджено перехід від обов`язкового до добровільного використання печаток юридичними особами.
З урахуванням норм вищезазначеного законодавчого акту, комісія ДП «ЕС «Місто квітів» при складанні акту від 20 травня 2021 року не засвідчила даний акт печаткою підприємства. 
Крім того, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Акт про залиття від 20 травня 2021 року відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», в ньому наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття.
Відсутність ОСОБА_1 під час складання акту про залиття жодним чином не спростовує наявність його вини в заподіянні шкоди. 
При цьому, актом обстеження встановлено, що залиття відбулося з вище розташованої квартири №835 внаслідок неякісного монтажу сантехнічного обладнання. Зазначені у вказаному акті обставини відповідачем не спростовані.
Вказуючи на недоліки  складеного акту про залиття, відповідач не виконав свого обов`язку визначеного ст. 1166 ЦК України щодо доведення факту відсутності його вини в спричиненні шкоди. Так,  заперечення відповідача проти позову ґрунтуються виключно на спростуванні доказів, наданих  позивачем, які на думку відповідача, оформлені з порушенням вимог закону. В той же час, відповідач не зазначає про відсутність своєї вини в залитті квартири ОСОБА_2   та не надав суду жодного доказу, що таке залиття сталось не з його вини. 
Разом з тим, позивачем надано достатньо доказів, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки та прийшов до помилкового висновку щодо відсутності підстав до задоволення позову. Так, страховою компанією надано договір добровільного страхування майна та відповідальності власника житлового приміщення № 99-5000-21-00006, заяву про страхове відшкодування, акт від 20 травня 2021 року про наслідки залиття житлового приміщення, страховий акт, висновок №1-МН-1066 від 06 липня 2021 року про розмір матеріального збитку, платіжне доручення.     
Відповідач не спростував належними доказами як факту заподіяння шкоди особі, яка отримала від позивача страхове відшкодування, так і розміру заподіяної шкоди, а також не надав суду іншого  висновку , що спростовує розмір заподіяної шкоди, який зазначений у висновку експерта.
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав до задоволення позову не відповідають фактичним обставинам справи, судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови по суті вимог позивача.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При подачі позовної заяви ПАТ СК «Українська страхова група» сплатило судовий збір у розмірі 2 684 грн. При подачі апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4 026 грн. В загальному розмірі позивачем сплачено 6 710 грн. судового збору.
Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення апеляційної скарги, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -   
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року скасувати та прийняти постанову.
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового  відшкодування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», місце знаходження: вул. Івана Федорова, 32а, м. Київ, ідентифікаційний код - 30859524, суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 22 251 (двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят одна) гривня 60 копійок та судовий збір у розмірі 6 710 (шість тисяч сімсот десять) гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                                                                             Фінагеєв В.О.
 
                                                                                             Кашперська Т.Ц.
 
          Яворський М.А.